Справа № 175/708/21
Провадження № 3-зв/175/1/21
П О С Т А Н О В А

16 червня 2021 року суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Озерянська Ж.М., розглянувши матеріали заяви про відвід судді Реброва С.О. у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Реброва С.О. знаходиться на розгляді справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні 11 червня 2021 року ОСОБА_1 було заявлено відвід судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Реброву С.О.

В обґрунтування своєї заяви про відвід ОСОБА_1 зазначив, що постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2021 року в задоволенні його клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи було відмовлено, також зазначив, що свідкові ОСОБА_2 було надано можливість ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, що на його думку викликає сумнів у неупередженості судді.

ОСОБА_1 в судовому засідання заяву про відвід підтримав та просив задовольнити,подав додаткові пояснення до заяви.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши подану заяву, суддя приходить до наступного висновку.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді або суддею самовідвід, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід), однак суд вважає, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і розгляд заяви про відвід необхідно провести за правилами, закріпленими в КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Крім того у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою. Вказаний перелік підстав для відводу судді є вичерпним.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі Гаусшильдт проти Данії , Мироненко і Мартиненко проти України зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Гаусшильдт проти Данії вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України ).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення ЄСПЛ у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), п. 58).

Враховуючи, що заявником при заявленні відводу не вказано жодних передбачених законом підстав для відводу судді, а незгода з процесуальними рішеннями судді не є підставою для відводу, заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75-76, 81 КПК України, суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Реброва С.О., заявлений по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Озерянська Ж.М.