П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.21 року місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Березін А.Г., ознайомившись з матеріалами справи, які надійшли з відділу поліцій № 3 Сєвєродонецького районного управління ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанська Луганської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2021 року о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_1 знаходився в районі буд. 84 по вулиці Шевченко, м. Лисичанська, без документів, що посвідчують особу, чим порушив вимоги п. 3 п.п. 2 ПКМУ № 1236 від 09.12.2021, вчинивши правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП визнав, з обставинами викладеними в протоколі погодився, щиро розкаявся, просив суд суворо його не наказувати. На даний час порушення усунуто, тепер при собі завжди має документи, що посвідчують особу.

Суд, вислухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та дослідивши інші письмові матеріали справи, вважає, що винність правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді та крім визнання своєї провини безпосередньо правопорушником ОСОБА_1 у судовому засіданні, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які відповідно до ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, та які повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п.п.2 п. 3 постанови КМУ від 09.12.2021 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби «COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

При призначенні стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги щире розкаяння винного.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У пункті 18 рішенні Європейського суду з прав людини від 16.10.2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії» (пункт 18) Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар.

Відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо пропорційності покарання, його відповідності тяжкості правопорушення та недопущення особистого надмірного тягаря для особи, з урахуванням обставин вчиненого правопорушення, оцінивши подані докази у їх сукупності, з огляду на те, що ОСОБА_1 вперше вчинив вказане правопорушення, визнав факт порушення умов карантину, щиро розкаявся, надав критичну оцінку своїх дій, порушення усунув, а також враховуючи те, що наслідки даного правопорушення не представляють суспільної небезпечності, вчинене правопорушення не спричинило і не могло спричинити істотної шкоди державним і суспільним інтересам та громадянам, зокрема, життю та здоров`ю інших осіб, приймаючи до уваги відомості про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, який не працює, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, на підставі ст.22 КупАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити, що буде достатнім для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 44-3 ч. 1, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, провадження в справі закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: А.Г.Березін