Провадження № 33/4820/40/21
Справа № 684/422/20 Головуючий в 1-й інстанції Сагайдак І. М.
Категорія: ч.2 ст.44-3 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 листопада 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, фізичну особу-підприємця, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

За постановою місцевого суду, ОСОБА_1 06 серпня 2020 року об 11 годині 15 хвилин, будучи продавцем та власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_1 , перебувала у магазині без засобів індивідуального захисту, а саме: на обличчі відсутня маска, чим порушила підпункт 1 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року.

Не погоджуючись із таким рішення місцевого суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову місцевого суду, постановити нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Звертає увагу, що в протоколі серія АПР18 №589269 від 06.08.2020 року було зазначено, що ОСОБА_1 порушено вимоги постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року, але всупереч цьому, судом першої інстанції направлено дані матеріали на доопрацювання, в зв`язку з відсутністю можливості ідентифікувати нормативний акт.

Пізніше, судом першої інстанції прийнято, як доказ її вини, протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №227312 від18.10.2020 року.

Стверджує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції було встановлено, що протокол АПР18 №227312 складений 08 жовтня 2020 року, тобто пізніше 24-х годин з моменту виявлення правопорушення, яке їй інкримінується, що порушує вимоги ч. ст.254КУпАП, але цей факт проігноровано.

Під час розгляду даного протоколу її захисником було заявлено клопотання про закриття провадження у справі, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, в справі відсутні будь які інші допустимі та належні докази її вини, а тому така справа підлягає закриттю.

Заслухавши апелянтку, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суддя дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повній мірі.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП, порушення Правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Висновки районного суду про винуватість ОСОБА_1 є правильними та підтверджуються дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме: - даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №227312 від 08 жовтня 2020 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 06 серпня 2020 року об 11 годині 15 хвилин, будучи продавцем та власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_1 , перебувала у магазині без засобів індивідуального захисту, а саме: на обличчі відсутня маска;

- даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано як ОСОБА_1 06 серпня 2020 року об 11 год. 15 хв. перебуває на своєму робочому місці, у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », знаходиться за прилавком магазину без маски та без респіратора та відпускає продукти харчування покупцям, які знаходяться у приміщенні магазину;

-рапортом старшого інспектора-чергового Старосинявського ВнП Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Гноянко С. від 06 серпня 2020 року про виявлене порушення ОСОБА_1 правил карантину, передбачених п.п.1 п.10 постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року.

Дані докази апеляційний суд вважає належними та такими, що доповнюють одне одного, тому доводи апеляційної скарги про відсутність доказів вини є безпідставними.

В той же час, апеляційний суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про необхідність зменшення адміністративного стягнення.

Так, 21 листопада 2020 року набрав чинності Закон України від 06 листопада 2020 року № 1000-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно яким статтю 44-3 доповнено частиною другою такого змісту:

- «Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Таким чином, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно відбуватись на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

З фабули адміністративного протоколу та встановлених районним судом обставин видно, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, яке на даний час передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП України, оскільки за протоколом останній інкримінуються дії, що будучи продавцем та власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_1 , перебувала у магазині без засобів індивідуального захисту, а саме: на обличчі відсутня маска.

За таких обставин необхідно дійти висновку, що Законом № 1000-ІХ пом`якшена відповідальність за адміністративне правопорушення, зокрема, за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту. Цей Закон має зворотну силу, тому поширюється і на правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстав для закриття провадження в справі з огляду на положення ст. 247 КУпАП, не вбачається, проте доцільним є застосування санкції, передбаченої саме ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, як такої, що поліпшує становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, враховуючи вимоги ст. 8 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону України від 06.11.2020 р. №1000-ІХ).

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 листопада 2020 року, в частині накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. в дохід держави змінити, зменшивши суму штрафу до розміру 15 (п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

В іншій частині постанову від 02 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.