Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду - Полюхович О.І.,

з участю:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Богуша І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 28 грудня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 28 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строком 1 (один) рік.

З постанови суду слідує, що 08 жовтня 2020 року о 01 год. 30 хв. на 347 км а/д М-06 Київ-Чоп водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2107 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість ходи, мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою виявлення наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Наголошує на тому, що суд першої інстанції безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, оскільки транспортним засобом не керував.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Богуша І.А. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення « поза розумним сумнівом » ( рішення ЄСзПЛ « Авшар проти Туреччини » ). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом » ( рішення від 18 січня 1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства » ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Матеріали даного провадження вказують на те, що суд першої інстанції не забезпечив належний розгляд та постановлення законного і обґрунтованого рішення з огляду на наступне.

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Допитаний під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 вказав, що 08 жовтня 2020 року о 01 год. 30 хв. на 347 км а/д М-06 Київ-Чоп не керував транспортним засобом «ВАЗ 2107» номерний знак НОМЕР_1 , а знаходився за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своєю дружиною ОСОБА_2 та матір`ю ОСОБА_3 . Наголосив на тому, що автомобілем марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 користується його брат ОСОБА_4 та саме він перебував 08 жовтня 2020 року за кермом транспортного засобу.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали аналогічні покази ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_5 надала пояснення, що вона працює на посаді інспектора взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Рівненській області та 08 жовтня 2020 року знаходилася в одному екіпажі працівників поліції, які о 01 год. 30 хв. на 347 км а/д М-06 Київ-Чоп здійснювали оформлення адміністративного матеріалу на водія транспортного засобу марки «ВАЗ 2107» номерний знак НОМЕР_1 . Зазначила, що у водія не було при собі посвідчення водія. Особу було встановлено з його слів та перевірено згідно бази УПНП «АРМОР». Наголосила на тому, що присутній в судовому засіданні ОСОБА_1 не є тим водієм, відносно якого було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №205205 від 08.10.2020 року.

Виходячи з викладеного та з огляду на диспозицію ст.130 КУпАП,

ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки він не керував транспортним засобом, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 28 грудня 2020 року відносно ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду О.І. Полюхович