Справа № 522/698/21
Провадження № 3/522/872/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Бондар В.Я. розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до адміністративних матеріалів, які надані суду 14.01.2021 р., ОСОБА_1 05.01.2021 року о 01 год. 30 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Буніна, 2, керував автомобілем «Lexus is 250», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

За вказаним фактом співробітниками поліції відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 069651 від 05.01.2021 року за ч.1 ст.130 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він не керував автомобілем, тому і відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Також він зазначив, що автомобілем керував громадянин ОСОБА_2 , якого також знято на відео.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Меняйлик О.О. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, обґрунтовуючи тим що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Захисник зазначив, що Протокол складений 05.01.2021 р. о 02 год. 06 хв. Відеозапис, зроблений поліцейським, починається о 02 год. 01 хв. з того, що інспектор представляється, а ОСОБА_1 стоїть рядом з транспортним засобом з боку пасажирської двері. При цьому в протоколі вказано, що «05.01.2021 р. о 01 год. 30 хв.. ОСОБА_1 керував …». Тобто за думкою захисника початок відеозапису та час, вказаний у протоколі, не співпадають. Записом відео- спостереження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не зафіксовано. Свідки, які були залучені інспектором, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не підтверджують.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч.1 ст.256 КУпАП України визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, та є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

На диску, що доданий до матеріалів справи міститься вісім відеофайлів, знятих на портативний відеореєстратор (бодікамеру). Відповідно до відео під назвою «01178@010710», згідно якого на 9 секунді поліцейський виходить з авто та підходить до автомобіля, представляється, а ОСОБА_1 разом з ще одним чоловіком, стоїть рядом з транспортним засобом з боку пасажирської двері.

Відеозаписи з портативного відеореєстратору (бодікмери) не є повними, а місять відрізки, зафіксовані вже на вулиці.

Згідно п.3 Наказу Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Згідно п.5 Наказу Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Допитаний у судовому засіданні громадянин ОСОБА_2 підтвердив факт, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, та зазначив що сам ОСОБА_2 був за кермом автомобіля «Lexus is 250», номерний знак НОМЕР_1 , під час зупинення співробітниками поліції.

У судовому засіданні судом були допитані у якості свідків громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були зазначені в протоколі співробітниками поліції у якості свідків. Вказані особи пояснили що їх письмові пояснення були складені зі слів поліцейських. Особисто вони з ОСОБА_1 не спілкувались, ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не спостерігали, також вони не бачили та не чули щоб ОСОБА_1 особисто керував автомобілем або казав що саме він керував.

Згідно ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Свідки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в письмових поясненнях засвідчили лише відмову особи пройти медичний огляд.

Отже, з наданих суду матеріалів справи, не вбачається порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, так відеозапис з нагрудної камери співробітника поліції є спотвореним, фрагментарним та не підтверджує, як наявності ознак сп`яніння у ОСОБА_1 так і не підтверджує факту керування транспортним засобом.

Як наслідок на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 порушення п.2.5 ПДР України, Управлінням патрульної поліції в Одеській області суду не надано.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у Постанові від 08 липня 2020 року по справі №463/1352/16-ц у п.39 Постанови зазначив, що «у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази того, що особа керувала автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16, ст. 247, ст.251, ст.256, ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення на підставі ч.1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в діях громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя: В.Я. Бондар