Справа№464/6744/20
пр.№ 3/464/73/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2021 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Чорна С.З., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Горбатюк Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №350310 від 14.11.2020 ОСОБА_1 , 14.11.2020 о 13.20 год. за адресою: м.Львів, вул.Сихівська,17 забезпечила прийом відвідувача в перукарню «Я плюс ти», чим порушила п.п.4 п.15 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020.

ОСОБА_1 в судовому засіданні, вину у вчиненому адміністративному правопорушенні передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП заперечила, зазначила, що відчинила перукарню лише з метою перекриття опалення в ній. Крім цього, заначила, що здає приміщення перукарні в оренду.

Захисник Горбатюк Н.В. заявила клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки, ОСОБА_1 здає в оренду приміщення перукарні відповідно до договору оренди, як ФОП остання не зареєстрована, відтак він не може бути суб`єктом даного правопорушення.

Допитаний в судовому засідані свідок ОСОБА_2 , показала, що орендує у ОСОБА_1 нежилове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 де надає перукарські послуги.

В судовому засіданні інспектор Сихівського ВП ГУНП у Львівській області Фещак Р.В. підтримав складений ним протокол про адміністратвине правопорушення.

Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника, покази свідка та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тобто при розгляді справи суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до ст. 252 КУпАП.

Разом з тим, за змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст.ст.1, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідальність за порушення вимог щодо роботи суб`єктів господарювання, які приймають відвідувачів можуть нести тільки суб`єкти господарювання.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до договору оренди від 06.02.2020 ОСОБА_2 орендувала в ОСОБА_1 нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно витягу державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність фізичної особи підприємця на підставі власного рішення 29.07.2014.

Із врахуванням наведеного, ОСОБА_1 не є ФОП, є орендодавцем нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , така не є суб`єктом господарювання, а відтак не являється суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Чорна С.З.