Справа № 635/4089/21
Провадження № 3/635/1460/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року смт Покотилівка Харківський район Харківська область

Суддя Харківського районного суду Харківської області Шинкарчук Я.А., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 204-1 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

27 травня 2021 року о 23 годині 35 хвилин прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку н.п. Борисівка (Україна) - н.п. Сонцівка (Російська Федерація) Харківського району Харківської області, в районі інформаційно-попереджувальної таблички «УВАГА! Державний кордон України прохід заборонено № 1055» в 10 метрах від Державного кордону було затримано двох громадян без документів, один з яких (зі слів) ОСОБА_1 . Дані особи на мотоциклі «Мінськ» (без реєстраційних номерів, VIN № НОМЕР_1 ) намагалися незаконно перетнути Державний кордон України у складі групи осіб та перемістити з України в напрямку Російської Федерації три мішки товарно матеріальних цінностей (насіння маку).

Своїми діями ОСОБА_1 порушив ст.9 ЗУ «Про Державний кордон України».

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність та визнав себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, як спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинена групою осіб.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 11200 від 27 травня 2021 року; даними протоколу про адміністративне затримання від 27 травня 2021 року, протоколом особистого огляду речей та вилучення речей і документів від 27 травня 2021 року, письмовими поясненнями інспектора прикордонної служби З кат кулеметник відділу прикордонної служби «Веселе» солдата Александрова І. від 28 травня 2021 року , анкетою затриманої особи, письмовими поясненнями інспектора прикордонної служби 2 кат гранатометник відділу прикордонної служби «Веселе» ст. сержанта Линник С. від 28 травня 2021 року, фото схемою місця виявлення на державному кордоні від 28 травня 2021 року, актом приймання передавання №0299/80700/21 від 28 травня 2021 речовини рослинного походження (насіння маку), актом приймання передавання транспортного засобу виявленого на дільниці відділу прикордонної служби «Веселе» № 28052021 від 28 травня 2021.

В силу ст. ст. 34, 35 КУпАП не встановлено обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність ОСОБА_1 .

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, а також ступень його вини .

Суд вважаю необхідним та достатнім для виховання притягуваного та запобігання вчинення ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі - 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання щодо конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, приходжу до наступного.

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно статті 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

Так, 17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав і основоположних свобод», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є неві`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно статті 1 Протоколу №1 до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до вимог частини першої статті 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

При цьому, матеріали справи не містять жодного доказу, кому саме належить транспортний засобів, яким ОСОБА_1 здійснював перевезення товарно матеріальних цінностей.

З огляду на вищезазначене, вважаю, що відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, оскільки немає відомостей кому належить транспортний засіб мотоцикл «Мінськ» (без реєстраційних номерів, VIN № НОМЕР_1 ).

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 23, 27, 34, 35, 204-1, 248, 252, 268, 288-291 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, без конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя - Я.А. Шинкарчук