Справа №478/558/21 пров. №3/478/274/2021
П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

14.06.2021 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П., з участю секретаря Фалій В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Тішуніна О.А. розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП України в Миколаївській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Докучаєве Устинівського району Кіровоградської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №208904 від 30.04.2021 року вбачається, що 30.04.2021 року водій ОСОБА_1 о 01 год. 15 хв. по вул. Перемоги в смт. Казанка Миколаївської області, в порушення вимог п.2.9. «а» Правил дорожнього руху України, керував мопедом «Хонда Діо» номерний знак відсутній в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820», результат якого склав 0.77‰.

При судовому розгляді справи ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що 30.04.2021 року біля 01 год. 00 хв. він разом зі своїм товаришем їхали на мопеді «Хонда Діо», під керуванням останнього, та під час руху по вул. Перемоги в смт. Казанка на мопеді зламалося колесо, тому змушені були зупинитися. Після чого, товариш пішов додому за ключами, щоб відремонтувати мопед, а він залишився біля мопеду. Так, стоячи біля мопеду на узбіччі дороги, до нього на патрульному автомобілі під`їхали працівники поліції, які не представившись, не чого не пояснюючи, запитали чи вживав він спиртні напої на, що він сказав, що не вживав та взагалі мопедом не керував, а був лише пасажиром, але вони нічого не хотіли слухати та один з працівників поліції, не оголосивши йому його права, запропонував пройти на місці огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820». Будучи впевненим в тому, що тест не покаже наявність алкоголю, оскільки він того дня не вживав спиртних напоїв, він здав тест, результат якого склав 0.77‰. Із зазначеним результатом він був не згоден, про що повідомив працівників поліції, але останні незважаючи на його пояснення та заперечення склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та під диктовку працівників поліції він дав письмові пояснення, під якими поставив власний підпис.

У судовому засіданні захисник Тішунін О.А. пояснив, що при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП поліцейським не доведено факт керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, хоча об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Для кваліфікації дій особи за ч.1 ст.130 КУпАП особа повинна керувати транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, які мають бути встановлені за результатами огляду виключно після зупинки транспортного засобу працівниками поліції, тобто до самої зупинки транспортний засіб мав знаходитись у русі. Однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували зупинку мопеда, яким ніби-то керував ОСОБА_1 у стані сп`яніння. Вважає, що на момент складання працівниками поліції відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП він не був водієм в розумінні Правил дорожнього руху України, оскільки не керував транспортним засобом. Крім того, зазначає, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння та процедури оформлення його результатів, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол, дані роздруківки приладу «Drager Alkotest 6820», результат якого 0,77‰, дані відеозапису - недопустимими доказами вини ОСОБА_1 . Вважає, що працівниками поліції не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження та збирання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. За таких обставин вважає, що справу відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу такого висновку.

В силу приписів ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст.245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 року №3353-ХІІ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За п.1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

Так, п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст.130 КУпАП за своєю правовою природою є бланкетною нормою права, яка відсилає до інших нормативних актів. Зокрема, до нормативних актів, якими встановлюються порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння визначена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Так, згідно з п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, встановленими МОЗ і МВС.

Пункт 3 зазначеного Порядку також передбачає можливість проведення огляду як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Таким чином при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП поліцейський зобов`язаний дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №208904 від 30.04.2021 року, 30.04.2021 року о 01 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 по вул. Перемоги в смт. Казанка Миколаївської області керував мопедом «Хонда Діо» незареєстрованим, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Продувши на місці зупинки алкотестер «Drager 6820», було отримано результат 0.77‰, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

Виходячи із даних роздруківки тестування №6 технічного приладу алкотестер «Drager Alcotest 6820» (а.с.1), в АДРЕСА_2 , 30.04.2021 року о 00:56 год. інспектором поліції було проведено відповідне дослідження, за результатами якого виявлено у ОСОБА_1 0,77‰. Проте, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з відображенням у ньому результатів огляду та підтвердженням їх підписами свідків, як це передбачено п.10 Розділу 2 Інструкції та додатку 2 до неї, складено не було.

До матеріалів справи додано відеозапис здійснений поліцейськими під час оформлення матеріалів даного адмінправопорушення.

Відповідно до ч.5 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Проте, відеозапис доданий до протоколу про адміністративне правопорушення складеного стосовно ОСОБА_1 не відповідає вказаним вимогам.

Так, відеозапис складається із одного файлу, на якому міститься лише відео факту продуття ОСОБА_1 приладу «Drager», що останнім не оспорюється, але відсутнє відео його показників (роздруківки чеку), з якими він не згоден, відео факту керування ОСОБА_1 самим мопедом «Хонда Діо», відео факту зупинки транспортного засобу, що оспорюється останнім. Вказаний файл не містить чіткого звуку та зображення.

З аналізу вказаного відеозапису вбачається, що він здійснений, не як того вимагає Інструкція. Причину поганої якості відеозапису не зазначено. Вказаний відеозапис не містить фіксації факту пропозиції з боку працівників поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медзакладі, після висловлення ОСОБА_1 незгоди з його результатами.

Таким чином, висловлення ОСОБА_1 щодо незгоди з результатами проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу не можна вважати спростованими. При цьому відеозапис на якому зафіксовано факт продуття ОСОБА_1 приладу «Drager» фактично одразу припиняється, тобто не містить будь якої розмови поліцейського з ним, щоб могло свідчити про ймовірність пропозиції поліцейського проходження огляду водія в медзакладі.

При розгляді справи, суд не знайшов підтвердження того факту, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом - Хонда Діо». Інспектором поліції зазначений транспортний засіб не зупинявся.

Інші докази обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні.

Суд немає права за своєю ініціативою збирати додаткові докази винуватості особи, оскільки ч.2 ст.251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За таких підстав суд приходить до висновку, що викладені в протоколі обставини того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не знайшло в судовому засіданні свого підтвердження.

З огляду на викладене відомості, викладені в протоколі про адміністративні правопорушення суд оцінює критично, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, а обставини вказані в протоколі про адміністративні правопорушення є суперечливими та не відповідають дійсності.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону. Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи вказані обставини, прихожу висновку про те, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.276-280, 283-285 КУпАП, суддя

П о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяСябренко І.П.