Справа № 163/926/21 Провадження №33/802/486/21 Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А.
Категорія: ст. 472 МК України Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника митного органу Пікалюка М.С., розглянувши клопотання про поновлення пропущеного строку та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 29 квітня 2021 року, якою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 31500 гривень з конфіскацією у власність держави 2 (двох) телевізорів марки HISENSE, H65BE7000 загальною вартістю 31500 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він слідуючи 27.03.2021 близько 15:30 год. з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби водієм автомобіля «ДАФ», номерний знак НОМЕР_1 , не задекларував за встановленою формою 2 (два) телевізори марки HISENSE H65BE7000 загальною вартістю, за висновком експерта, 31 500 гривень, що знаходились в багажного відсіку автомобіля і були виявлені під час митного контролю.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує на те, що під час розгляду справи, суддя в порушення вимог ст.ст. 486, 489 МК України, не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Стверджує, що судом не враховано тих обставин, що про наявність телевізорів йому не було відомо, оскільки, на підставі доручення, він мав перемістити транспортний засіб належний ОСОБА_4 , котрий, як і решта інших вісім, не перевіряв, лише завантажив на причіп. Дані обставини може підтвердити власник автомобіля ОСОБА_4 . В суд першої інстанції він не викликався, а відтак був позбавлений права дати пояснення. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він пропущений з поважних причин, скасувати постанову як незаконну та необґрунтовану.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, постанову від 29.04.2021 він отримав лише 13.05.2021, при цьому апеляційну скаргу подав 21.05.2021, тому строк апеляційного оскарження постанови необхідно поновити, так як він пропущений із поважних причин.

Перевіривши доводи скарги, заслухавши пояснення скаржника, який просив апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав, міркування представника митниці, який просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Сам по собі факт розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , не може прямо вказувати про порушення судом його права на захист, з огляду на те, що останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи 29.04.2021, як вбачається з протоколу про порушення митних правил, копію якого він отримав (а.с.3).

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності, зокрема останній належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.472 МК України вказаних вимог закону дотримався.

Висновок суду першої інстанції про вчинення саме ОСОБА_1 адміністративного правопорушення ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку.

Так винуватість ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про порушення митних правил, контрольним талоном для проходження по «червоному коридору», актом про проведення митного огляду транспортного засобу, митною декларацією та письмовими поясненнями порушника, висновком експерта.

Довіреністю (а.с.12) спростовується версія ОСОБА_1 і пояснення свідка ОСОБА_4 про необізнаність щодо перевезення телевізорів.

Згідно висновку експерта №-0298 від 08.04.2021 загальна вартість 2 -ох телевізорів марки HISENSE H65BE7000 станом на дату оцінки становила 31500 гривень. Саме цю вартість і взято до уваги судом при розгляді справи по суті.

Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Твердження скаржника про те, що він не задекларував товар через необізнаність про його наявність, не може свідчити про відсутність в його діях складу правопорушення, оскільки не ґрунтується на матеріалах справи.

Враховуючи докази, які суд першої інстанції взяв до уваги, давши їм належну оцінку, та поклав в основу обвинувачення, суддя знаходить доводи скаржника про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, безпідставними.

У відповідності до вимог ч.1 ст.531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; ...5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення .

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, суддя вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та призначив безальтернативне стягнення, яке відповідає вимогам митного законодавства, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції, на що вказує скаржник в своїй апеляції, немає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Поновити строк ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 29 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 29 квітня 2021 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду О.М.Клок