Провадження № 33/4820/334/21
Справа № 682/386/21 Головуючий в 1-й інстанції Шевчук В. В.
Категорія: 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2021 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., захисника Волкової А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, і застосувано щодо неї адміністративне стягнення у виді сплати на користь держави штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

За постановою суду, 14.02.2021 о 01 год. 09 хв. в м. Славута, по вул. Миру, 21, водій гр. ОСОБА_2 керувала автомобілем Audi А6, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан спіняння у встановленому законом порядку проводився у лікаря приймального відділення Славутської ЦРЛ за адресою: м. Славута, вул. Я.Мудрого,29, результат тесту 1,3% проміле. Вказаними діями гр. ОСОБА_2 порушила вимоги п. 2.9 (а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження, який пропущений з поважних причин, а оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Звертає увагу, що на проголошенні резолютивної частини постанови була присутня, але копію повного тексту постанови отримала 05.04.2021 року, тому не мала змоги вчасно подати апеляційну скаргу.

Зазначає, що у встановлений день вона не вживала спиртних напоїв. На місці зупинки проходила огляд на стан алкогольного сп`яніння, але результату не було, тому поліцейські доставили її в медичний заклад для освідування, але там огляд був проведений з порушенням.

Крім того, стверджує, що у встановлений день не керувала автомобілем, так як вона з чоловіком сиділи в салоні автомобіля і очікували знайомого ОСОБА_3 , який поїхав на таксі за тросом, щоб допомогти їм відтягнути транспортний засіб, так як, останній, був несправний.

Захисником апелянтки в судовому засіданні першої інстанції зверталась увага на те, що відеофіксація події не відповідає вимогам встановленої інструкції, оскільки є перервною, що є недопустимим.

В медичному закладі їй проводили огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою невстановленого приладу, який не зазначений в матеріалах справи, тому результати огляду є недостовірними.

На акті проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння стоїть штамп юридичної особи, якої на день розгляду справи в першій інстанції не існує, тому такий акт є недопустимим доказом.

Крім того, в апеляційній скарзі звертається увага не те, що при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки та в медичному закладі, свідки були відсутні, що є суттєвим порушенням вимог інструкції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника Волкової А.О., на підтримку апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження даної постанови, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги, уважаю, що зазначене клопотання підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Оскільки судовий розгляд першої інстанції відбувся 01 квітня 2021 року, копія оскаржуваної постанови надіслана 02.04.2021 року на поштову адресу ОСОБА_1 , але підтвердження її отримання в матеріалах справи відсутні, тому вважаю, що ОСОБА_1 ) строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності її вини, зазначених вимог закону дотримався.

Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у вищевказаному місці та часі, в стані алкогольного сп`яніння, даних висновку № 6 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції від 14.02.2021, згідно із яким ОСОБА_2 перебувала у стані сп`яніння, результат 1,3% проміле; даними диску із відеофайлами, яким зафіксовано проходження ОСОБА_4 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, результат огляду 1,03% проміле.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянткою та захисником ОСОБА_5 не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

При перегляді апеляційним судом відеозапису з місця події, вбачається, що ОСОБА_1 , у встановлений день та час, перебуваючи на водійському сидінні за кермом автомобіля, погоджується на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, при цьому не заперечує, що пасажир (чоловік) теж перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, вона стверджує, що керуючи автомобілем, не справилася з керуванням і їх транспортний засіб занесло в кучугуру снігу. Працівники поліції допомогли їм витягнути автомобіль, але в автомобілі виявилося пошкодження, тому їх знайомий, якого вони чекають, змушений знайти трос для його буксирування. Також із відеозапису вбачається проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі, де присутній медичний персонал, а результат проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння 1,03%.

Доводи апелянтки про те, що їй у медичному закладі проводила огляд медична сестра, а не лікар, яка підписала акт на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не заслуговує на увагу, оскільки факт проходження огляду проводився у встановленому законом порядку, в присутності медичних працівників та поліцейських, записаний на відео фіксатор, і результат огляду 1,03%.

Апеляційний суд надав ОСОБА_1 можливість реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме надавати пояснення, заявляти клопотання, подавати докази та підтвердження невинуватості, однак вона скористалася послугами захисника, яка захищала її інтереси в апеляційній інстанції адвоката Волкова А.О.

Твердження сторони захисту в судовому засіданні апеляційної інстанції про те, що в матеріалах справи є розбіжності в результаті проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме з відеозапису вбачається результат 1,03%, а в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено 1,3%, не спростовують вини ОСОБА_1 в тому, що вона, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керувала транспортним засобом, так як допустима норма згідно п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, має цифровий показник 0,2 проміле алкоголю в крові.

Твердження в апеляційній скарзі, що відеофіксація події не відповідає вимогам встановленої інструкції, оскільки є перервною, не заслуговують на увагу, так як із зазначених відеофайлів убачається, що ОСОБА_1 перебуває за кермом автомобіля, пояснює працівниками поліції, що керувала транспортним засобом і останній знесло в снігову кучугуру, факт перебування в стані алкогольного сп`яніння спочатку заперечує, але на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння погоджується, результат огляду зафіксовано і нею не заперечується.

Доводи апелянтки, що в медичному закладі їй проводили огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою невстановленого приладу, який не зазначений в матеріалах справи, спростовуються переглянутим в судовому засіданні апеляційної інстанції відеозаписом, з якого вбачається, яким технічним приладом проводився зазначений огляд і його результат.

В матеріалах справи, на думку апелянтки, в акті проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, стоїть штамп юридичної особи, якої на день розгляду справи в першій інстанції не існує, тому вважає, що такий акт є недопустимим доказом, але відповідно до матеріалів справи (а.с.38), з даних витягу з ЄДРЮО ФОП та ГФ вбачається, що повна назва медичного закладу із змінами на 01.03.2019 року відповідає штампу юридичної особи в зазначеному акті, тому такі доводи апеляційної скарги розцінюються, як намагання ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності.

Посилання в апеляційній скарзі, що при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі свідки були відсутні, є безпідставними, оскільки з даних рапорту інспектора СРПП ВП І ШРУП ГУНП Хмельницької області старшого лейтенанта поліції Богдана Чині убачається, що при проведенні ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер» були присутніми свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в медичному закладі пр. и проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння присутність свідків не є обов`язковим.

З огляду на вищевикладене, наявні у матеріалах справи докази, у своїй сукупності, є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст.279,280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги та доводи сторони захисту в судовому засіданні апеляційної інстанції свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2021 року.

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни, а її апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.