Справа № 752/699/21
Провадження №: 3/752/1398/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2021 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали адміністративної справи, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 (за відомостями, вказаними у протоколі про адміністративне правопорушення) місце реєстрації - АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер - не з`ясовано

ВСТАНОВИВ:

02.11.2020 уповноваженою особою Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 122238 в якому зафіксовано, що 02.11.2020 о 10:10 у м. Києві по просп. Науки, 7 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Highlander без державного реєстраційного номера з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушена координація рухів, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 130 КУпАП.

До зазначеного протоколу приєднано рапорт співробітника Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції від 02.11.2020, письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 02.11.2020 та свідка ОСОБА_3 від 02.11.2020, компакт-диск з записом нагрудної камери інспектора поліції (один відео файл).

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності надійшли до суду 13.01.2021, судове засідання призначено на 28.01.2021 у межах строку, установленого у ч. 1 ст. 277 КУпАП (п`ятнадцять днів).

Оскільки 28.01.2021 ОСОБА_1 до суду не прибув і станом на час розгляду справи в матеріалах справи не містилося підтвердження про вручення йому повістки в порядку ст. 277-2 КУпАП (ні шляхом смс-інформування, ні шляхом вручення під розписку конверту, надісланого на його адресу), розгляд справи було відкладено на 09.02.2021 у межах розумного строку, достатнього для належного вручення повістки з урахуванням строків поштового перебігу по місту Києву (Д+3) та строків, вказаних у ст. 277-2 КУпАП (не менше, ніж за три дні до засідання) .

Відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 28.11.2015 №958 нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2, з яких Д - це день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2 і 3 - це кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

09.02.2021 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви, пояснень, клопотань від нього не надходило.

Під час судового засідання з`ясовано, що адреса проживання (перебування) ОСОБА_1 , вказана у протоколі від 02.11.2020 ( АДРЕСА_1 ), відповідає місцю реєстрації зазначеної особи за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації.

Конверт з повісткою про необхідність прибуття до суду 09.02.2021 повернувся без вручення адресату ( ОСОБА_1 за адресою його реєстрації і проживання) та приєднаний до матеріалів справи.

Отже, у справі, що розглядається, вжито належних заходів для своєчасного та правильного вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, повістки в порядку ст. 277-2 КУпАП.

При цьому інформація про призначення до розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розміщувалася на офіційному веб-сайті судової влади у загальному доступні та була доступна для ознайомлення широким загалом.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляду справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також наголошувалося на тому, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав в основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору (п. 71 рішення у справі "Смірнов проти України" заява № 3655/02, п. 41 "Пономарьов проти України" заява № 3236/03).

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

За наведених обставин та обґрунтувань розгляд справи відбувається за відсутності ОСОБА_1 .

Уважно дослідивши наявні докази, керуючись завданнями КУпАП за ст. 1, засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за ст. 7, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за ч. 1 ст. 9, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення за ст. 247 цього Кодексу, суддя дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, зважаючи на таке.

У ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За приписами п. 1 ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП, у редакції, чинній станом на 02.11.2020, установлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 130 КУпАП відмові від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижує увагу та видків руху також тягне адміністративну відповідальність за цією статтею.

Станом на 02.11.2020 стаття 130 КУпАП налічувала шість частин з різним покаранням.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України наказом № 1452/735 від 09.11.2015 (далі по тексту - Інструкція № 1452/735) огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

У п. 11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 зазначено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст. 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 розділу І цієї Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У п. 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 вказується, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до Інструкції № 1452/735.

За приписами п. 7 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

З викладених положень зазначеної Інструкції № 1452/735 слідує, що огляд на стан наркотичного сп`яніння водія проводиться в медичному закладі, оскільки для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язково проводяться лабораторні дослідження і працівник поліції повинен оформити направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку. При цьому виключення щодо необхідності оформлення направлення у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння не установлено.

У судовому засіданні суддею на робочому комп`ютері у залі судового засідання було досліджено запис, що міститься на компакт-диску, який Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції долучило до протоколу від 02.11.2020.

На відео зафіксовано, що співробітники поліції попросили особу, яка стояла біля запаркованого автомобіля Toyota Highlander (колір сріблястий металік, реєстраційного номеру на відео не видно), представитися. Після того, як ОСОБА_1 назвав своє прізвище, ім`я та по батькові, у нього тричі запитали, чи погоджується він пройти перевірку на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_4 відповів відмовою, йому було зазначено, що факт відмови буде задокументовано у присутності двох свідків.

На переглянутому відеозаписі момент руху автомобіля Toyota Highlander, яким би керував ОСОБА_1 , не міститься.

Так само на переглянутомі відеозаписі не відображено момент з`ясування (фіксування, установлення) поліцейськими ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 . Видно його обличчя не блідого кольору, а достатньо засмаглого забарвлення, чутно мову чітку, розмірену, упевнену.

Також не переглянутому відеозаписі не зафіксовано обставин роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також наслідків відмови від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння за ст. 130 КУпАП.

Крім того, з наданого відеозапису не видається за можливе з`ясувати яким чином і хто саме складав пояснення в якості свідків при оформленні протоколу від 02.11.2020.

З переглянутого в суді відеозапису події вбачається, що на запитання працівника поліції ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, проте й ознаки наркотичного сп`яніння, які виявили співробітникиУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції не відображені.

Поряд з викладеним слід зауважити, що до протоколу від 02.11.2020 не приєднано фактичних даних, якими б підтверджувалося те, що працівниками Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції оформлено на ім`я ОСОБА_4 направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я.

З огляду на встановлені обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 видається безпідставним.

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення та його оформлення закріплені у ст. 256 КУпАП, де вказано, що у ньому зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; відомості про заподіяння матеріальної шкоди (у разі її наявності).

Протокол про адміністративне правопорушення від 02.11.2020, що складений для цілей притягнення до адміністративної відповідальної винної особи за ст. 130 КУпАП, не відповідає вимогам, вміщеним у ст. 256 КУпАП. Так, у протоколі йдеться про порушення ст. 130 КУпАП, проте без посилання на конкретну частину цієї статті, кожна частина якої передбачає відповідну кваліфікацію протиправних дій та адміністративну відповідальність за їх вчинення.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по цій справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки не відповідає установленим вимогам за ст. 256 КУпАП та за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом.

Приймаючи до уваги все описане, склад адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 відсутній.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в ході розгляду справи не вдалося установити наявність складу адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, питання закриття провадження у справі в порядку п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, не вирішується.

Керуючись ст. 9, 23, 130, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко