15.06.2021 ЄУН № 337/3103/21
Провадження № 3/337/1028/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Гнатик Галина Євгенівна, розглянувши адміністративний протокол ВАБ № 595158 матеріали додані до протоколу, що надійшли з ЮП ВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ст.. 184 ч. 1 КУпАП

в с т а н о в и л а :

07.05.2021 року у відношенні ОСОБА_1 складений адміністративний протокол, про те що він 07.05.2021 року, о 12 годині 30 хвилин, неналежним чином виконував свої батьківські обов`язки відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме неналежне створення умов проживання дітей, забезпечення їх речами побуту тощо, чим скоїв правопорушення за ст. 184 ч. 1 КУпАП, як неналежне виконання свої батьківських обов`язків.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, поважну причину не явки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Про розгляд протоколу 15.06.2021 року у Хортицькому районному суді м.Запоріжжя ОСОБА_1 був повідомлений СМС повідомленням.

Крім того про розгляд справи у Хортицькому районному суді м.Запоріжжя ОСОБА_1 повідомлявся працівниками поліції, під час складання відносно нього протоколу, що підтверджується його підписом у протоколі.

Інформація щодо справ, призначених до розгляду, розміщена на офіційному сайті Хортицького районного суду м.Запоріжжя.

Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі та з ними можливо ознайомитись на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Хортицького районного суду м.Запоріжжя за адресою в мережі Інтернет https://an.od.court.gov.ua/sud 0825/.

Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб- сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, вважаються непорушеними.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

На підставі ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя повинен це зробити в розумні строки, а на підставі ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Законність та обґрунтованість такого висновку, підтверджується також постановою Верховного Суду (Велика Палата) від 23.08.2018 року.

Верховний Суд, зокрема, відзначив про те, що суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому Верховний Суд звернув увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч.1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним.

Крім того, відповідно до ст.. 268 КУпАП, присутність особи, щодо якої складено протокол за ст. 184 КУпАП, не є обов`язковою.

Своїм правом бути присутнім у судовому засіданні під час розгляду протоколу, ОСОБА_1 не скористався, як і не скористався правом надати заперечення щодо складеного відносно нього протоколу у будь-який спосіб.

Неявку до суду, суд вважає способом захисту ОСОБА_1 з метою ухилення від притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши протокол, долучені до протоколу матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вказана норма закону є бланкетною, відсилає до спеціального закону особа, та серед іншого необхідно з`ясувати в чому полягає суть вказаного порушення, із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які, зокрема, регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

В свою чергу, ст. 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї ; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини ; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Отже, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у трьох різних формах: ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя дитини; ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання дитини; ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання дитини.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 24.05.2021 року складений адміністративний протокол, за неналежне створення умов проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , забезпечення їх речами побуту тощо, чим скоїв правопорушення за ст. 184 ч. 1 КУпАП.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення підтверджена сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, його письмовими поясненнями від 24.05.2021 року, актами обстеження умов проживання дітей від 20.01.2021 року, 27.01.2021 року, рапортом та іншими матеріалами справи.

Суд дії ОСОБА_1 кваліфікує за ст. 184 ч.1 КУпАП України, як ухилення батьків або осіб які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

З огляду на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника, інші обставини справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне покарання у вигляді штрафу в межах санкції частини 1 статті 184 КУпАП.

Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454 грн., доказів про звільнення його від сплати судового розгляду він суду не надав.

Керуючись ст. 184 ч 1, 221, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 184 ч.1 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі пятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. ( Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/ТГ м.Запорiжжя/21081100 Код ЄРДПОУ отримувача: 37941997 Код банку (МФО): 899998 Рахунок: UA0008479 Код класифікації доходів бюджету:21081100)

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн. (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача UA0026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Попередити правопорушника, що у разі несплати у встановлений законом п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання постанови, штрафу, на підставі ст. 308 КпАП України, стягнути у примусовому порядку з правопорушника подвійний розмір штрафу.

У разі несплати на протязі 15 днів з дня отримання копії постанови, на підставі ст. 308 КпАП України, стягнути у примусовому порядку з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги або протесту прокурора через Хортицький районний суд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Г.Є.Гнатик