Справа № 461/8365/20 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/811/1692/20 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П, з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 представника Галицької митниці Держмитслужби Державної митної служби України Дунаса Михайла Омеляновича розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України,

в с т а н о в и в :

постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 29 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 111 914,88 гривень.

Вилучений згідно протоколу №1540/209000/20 від 14.08.2020 товар конфісковано в дохід держави.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметом порушення митних правил 2025,45 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 витрати за проведення експертизи в розмірі 4903,20 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Згідно з постановою, 14 серпня 2020 року близько 19 години 00 хвилин в зону митного контролю МАПП «Шегині» митного поста «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби заїхав транспортний засіб марки FIAT DUCATO реєстраційний номер НОМЕР_1 , який прямував з Польщі в Україну під керуванням ОСОБА_1 , обравши формою проходження митного контролю смугу «червоний коридор». Під час проведення візуального огляду даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів та предметів які є обов`язкові для письмового декларування і товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України. У ході проведення митного огляду вказаного транспортного засобу, в багажному відділенні без ознак приховування було виявлено не задекларований товар, а саме джинсові штани торгової марки «RESALSA» різних розмірів та кольорів в асортименті в кількості 462 шт.

Не погоджуючись з постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 29 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену постанову судді суду першої інстанції скасувати.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що суддею суду першої інстанції не в повному обсязі було з`ясовано всі фактичні обставини справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, що потягло за собою необґрунтоване та надто суворе застосування стягнення.

Зазначає, що суддя місцевого суду формально та однобічно дійшов до переконання про застосування стягнення у вигляді накладення штрафу та конфіскації товарів, оскільки при накладенні стягнення не врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 в своїх поясненнях зазначив, що з вартістю товару яка визначена у висновку експерта не погодився, подав рахунок фактуру в якому була зазначена дійсна вартість товару. Також суддя місцевого суду не взяв до уваги той факт, що закупівельна ціна є істотно нижча відповідно до рахунку-фактури, який було надано.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на підтримання доводів апеляційної скарги, представника митниці про законність та обґрунтованість постанови, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП посадова особа (суддя) при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що зазначені вимоги закону при розгляді справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 в суді першої інстанції дотримані не були.

Згідно з протоколом про порушення митних правил № 1540/209000/20 від 14.08.2020 року ОСОБА_1 вчинив незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товар, який підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, а саме: джинсових штанів марки «RESALSA» різних розмірів та в кількосіті 462 шт.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України, суддя суду першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 вчинив незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Однак з таким висновком судді суду першої інстанції погодитись не можна.

Так, статтею 472 МК України передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто нез`явлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Однак поза увагою судді суду першої інстанції залишилася вартість переміщуваного товару.

Разом з тим, суддя суду першої інстанції виходив з того, що вартість переміщуваного товару на день його ввезення на територію України становила 111914,88 грн.

Проте з таким висновком судді суду першої інстанції повністю погодитися не можна.

Відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод за ціною договору.

Як видно з поданого ОСОБА_2 у судовому засіданні рахунку-фактури №87/2020 від 14.08.2020, вартість придбаних джинсових штанів торгової марки «RESALSA» 1960 злотих, що за курсом Національного Банку України станом на 14.08.2020 становить 14 445,2 грн.

Отже, за таких обставин сума 111 914, 88 грн. вартості товару, вилученого у ОСОБА_1 , є необґрунтованою та не відповідає дійсності і не може слугувати підставою для накладення на останнього штрафу.

Частиною 1 ст. 374 МК України встановлені умови ввезення (пересилання) громадянами товарів на митну територію України. В ній зазначено, що товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Сумарна кількість та вартість переміщуваного ОСОБА_1 товару не перевищила неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, а тому цей товар не підлягав обов`язковому декларуванню.

З огляду на вищенаведене вважаю, що при постановленні оскаржуваного рішення суддя помилково не взяв до уваги рахунок-фактуру та необґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України, а тому постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду,

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 29 жовтня 2020 року скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 для належного митного оформлення або для вивезення з митної території України вилучений відповідно до протоколу № 1540/20900/20 від 14 серпня 2020 року товар, без стягнення витрат за зберігання на складі митниці.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.