Провадження № 33/4820/20/21
Справа № 669/532/20 Головуючий в 1-й інстанції Давидюк О. І.
Категорія: ч.1 ст.130КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Гапонова Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 14 серпня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави, судовий збір в сумі 420 грн. 20 коп.

За постановою місцевого суду, 28 травня 2020 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 в с. Карасиха Білогірського району Хмельницької області, по вул. Зеленій, керував трактором «Булат» з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність по ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити строк апеляційного оскарження на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 серпня 2020 року, а також скасувати постанову місцевого суду, провадження по справі закрити.

Стверджує, що про прийняте відносно нього рішення дізнався лише 01.09.2020 року, коли прийшов в суд подати довідку Білогірського ЦРЛ проте що знаходився на самоізоляції з приводу коронавірусу.

Апелянт стверджує, що суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення у його відсутність, але суд був повідомлений про його перебування на лікуванні, що підтверджується відповідними клопотаннями.

Крім того, запевняє, що на момент зупинення транспортного засобу, він не керував останнім, і із-за поважних причин не зміг це довести у суді першої інстанції.

Також працівниками поліції його транспортний засіб не був того дня затриманий, що свідчить про те, що він не був в стані алкогольного сп`яніння, а тому протокол про адміністративне правопорушення складений безпідставно.

Перевіривши матеріали справи та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Оскільки апелянт не був присутнім при проголошенні постановленого рішення, оскаржувана постанова була йому направлена 28.08.2020 року, після закінчення строку на апеляційне оскарження, вважаю, що строк на її оскарження був пропущений з поважних причин за зазначених у апеляційній скарзі обставин, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та підлягає поновленню.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про повне доведення вини ОСОБА_1 у скоєнні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №391734 від 28.05.2020 року слідує, що ОСОБА_1 в с. Карасиха Білогірського району Хмельницької області, по вул. Зеленій, керував трактором «Булат» з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність по ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.4), слідує, що вони були очевидцями того, як ОСОБА_1 відмовився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки та в медичному закладі і були присутніми при складанні протоколу.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується даними відеозапису, яким зафіксовано зупинку транспортного засобу у вказаному місці під керуванням водія ОСОБА_1 та процедуру пропонування, останньому, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або ж в закладі охорони здоров`я, в присутності двох свідків.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, ОСОБА_1 не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, поводив себе зухвало, виражався нецензурно, його поведінка та вигляд давали підстави працівникам поліції зробити висновок, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, тому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився від його проходження на місці зупинки та в медичному закладі, в присутності двох свідків, та був відсторонений від подальшого керування транспортним засобом.

Доводи апелянта про те, що він не керував у встановлений день, час та місці транспортним засобом, спростовуються переглянутим відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції першою та апеляційною інстанціями, тому, такі його покази розцінюються, як намагання таким чином, уникнути адміністративної відповідальності.

Своє право на участь в судовому засіданні ОСОБА_1 міг реалізувати в процесі апеляційного розгляду, давати пояснення, подавати докази, але подав клопотання 04.02.2021 року про проведення розгляду адміністративної справи у його відсутність, тому не вбачається порушення права на його захист при розгляді цієї справи

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.289, ст.294 КУпАП, суддя-

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Білогірського районного суду Хмельницької області від 14 серпня 2020 року.

Постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 14 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша