ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/2043/21

Провадження № 3/947/1087/21

01.02.2021 року суддя Київського районного суду м. Одеси Войтов Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії АА №085694, 03.01.2021 року о 01:10 годині за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 14, громадянин ОСОБА_1 знаходився на вулиці у громадському місці без документів, що посвідчують особу, чим порушив п.п.2 п.10 ПКМУ № 1236 від 09.12.2020 року, яким встановлено «помаранчевий» рівень епідеміологічної небезпеки. У зв`язку з викладеним було складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Адвокат Чубарова С.В., надав до суду заперечення на протокол АА №085694 від 03.01.2021 рокув яких посилається, на те, що дії підзахисного ОСОБА_1 не містять складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП. Так, відповідно до п.п.2 п.10 і п.п.2 п.2 ПКМУ 1236, на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме в п.п.2 п. 2 цієї ж постанови зазначено, що забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Відповідно до ЗУ від 20 листопада 2012 року №5492 VI «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України є: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члену екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України;

Відповідно до п.п. 2 п. 3 постанови №278, від 15 квітня 2020 року КМУ було прийнято «Про реалізацію експериментального проекту щодо застосування відображення в електронному вигляді інформації, що міститься у паспорті громадянина України у формі картки, та відображення в електронному вигляді інформації, що міститься у паспорті громадянина України для виїзду за кордон» (надалі по тексту заперечень ПКМУ №278), якою визначено, що цифрові копії зокрема паспорту та посвідчення водія у додатку «Дія» є офіційним аналогом паперових (або пластикових) документів для посвідчення особи.

Також в своїх запереченнях адвокат Чубаров С.В. зазначає, що о 23 годині 30 хвилин 02.01.2021 року до ОСОБА_1 було застосовано фізичну силу та спричинено тілесні ушкодження зі сторони невстановлених особистостей. На час прибуття патрульної поліції ОСОБА_1 перебував у тяжкому стані, внаслідок чого не зміг надати документи, що посвідчують особу, але запропонував патрульним надати дані за допомогою мобільного додатку «Дія», на що отримав відмову.

Суд, дослідивши заперечення адвокат Чубарова С.В., матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АА №085694 від 03.01.2021 року, рапорт, та диск, приходить до наступного.

Стаття 7 КпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд встановив, що, всупереч вимог ст. 256 КпАП України та вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, у протоколі про адміністративне правопорушення серії АА №085694 від 03.01.2021 року відносно ОСОБА_1 не зазначені відомості про свідків правопорушення та не долучено їх пояснень до матеріалів справи, відсутні пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КпАП України суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, Статтею 44-3 КпАП України передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно постанови Кабінету міністрів України від 11 березня 2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» /із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 215 від 16.03.2020 та № 239 від 25.03.2020/ на усій території України з 12.03.2020 до 22.05.2020 року установлено карантин.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до рішень «Малофєєва проти Pocії » від 30 травня 2013 року заява № 36673 / 04) та «Карелін проти Pocії » від 20 вересня 2016 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд виходить з вимог статті 62Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оскільки дії ОСОБА_1 , зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не були підтверджені належними доказами, наявна цифрова копія документу яка посвідчує особу, суд приходить до висновку, що в його дії не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КпАП України, та вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, не доведена поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 44-3, 247, 283 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КпАП України закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси.

Суддя Войтов Г. В.