ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1007/21 Справа № 182/3220/21 Суддя у 1-й інстанції - Клименко І. В. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , переглянувши апеляційну скаргу захисника Толпегіна А.В. та Альошина П.К. на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2021 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 19 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Районним судом встановлено, що водій ОСОБА_1 03.05.2021 о 4-31 год. по вул. Шевченка, 34 у м. Нікополь, Дніпропетровської області, керував транспортним засобом автомобілем «БМВ 735» номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук); на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд в передбаченому законом порядку на визначення стану сп`яніння відмовився. Даними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В апеляційній скарзі захисник Толпегін А.В. та Альошин П.К. просить скасувати постанову суду та зарити провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю складу правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що рішення суду незаконне, оскільки встановлені судом обставини не відповідають дійсності, так як 03.05.2021 о 4-31 год. ОСОБА_1 не керував автомобілем тому, що автомобілем керував його син ОСОБА_2 . При цьому, коли під`їхали працівники поліції автомобіль був припаркований біля магазину, та на вимогу працівників поліції син надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та помилково посвідчення водія ОСОБА_1 .. Після чого на вимогу працівників поліції було надано доступ до автомобіля, який був вилучений, як і посвідчення водія. В подальшому було розпочато досудове розслідування за ч.1 ст. 358, ст. 290 КК України, де зазначено, що він керував автомобілем 03 травня 2021 року о 07 годині 40 хвилин. Під час досудового розслідування вирішувалося питання про арешт майна в задоволенні якого слідчий суддя відмовив, а також проводилася експертиза, якою встановлено, що втручання в номери двигуна та кузову не було.

Крім того, ОСОБА_1 відмовився проходити огляд, так як не керував автомобілем, а також на місці зупинки акт огляду та направлення в медичний заклад не складалися. Не було залучено свідків. Окрім цього, апелянти зазначають, що справа розглядалася без участі ОСОБА_1 , якого не повідомляли належним чином, оскільки справу розглянуто в день її розподілу на суддю.

В апеляційному суді ОСОБА_1 та захисник Толпегін А.В. підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновки суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є правильними.

Доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення(а.с.1); Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння(а.с.2); направленням на огляд в заклад охорони здоров`я(а.с.3); відеозаписом(а.с.4) Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не керував автомобілем спростовуються відеозаписом наявним в матеріалах справи, який був переглянутий в апеляційному суді. Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 визнав факт керування ним транспортним засобом.

Необгрунтованими вважає апеляційний суд доводи про необхідність залучення свідків, так як відповідно вимог ст. 266 КупАП(в редакції від 17 березня 2021 року) наявність свідків обов`язкова, якщо не велася відеофіксація подій. Оскільки в матеріалах справи є відеозапис з місця події, то свідки не були обов`язковими.

Стосовно доводів щодо не складання на місці події акту огляду та направлення в медичний заклад, то вони не знайшли свого підтвердження, з тих підстав, що вони в матеріалах справи наявні, а також з урахуванням того факту, що ОСОБА_1 взагалі відмовився від проходження будь-якого огляду.

Факт розгляду справи без участі ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду знайшов своє підтвердження, однак останній не навів даних, яким чином ці обставини впливають на правильність рішення суду І інстанції.

В той же час, під час апеляційного перегляду встановлено підставу для скасування постанови суду стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП. Так, в матеріалах справи наявна постанови, яка не підписана суддею.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову суду скасувати та винести нову постанову апеляційним судом.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Толпегін А.В. та Альошина П.К. задовольнити частково.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. - скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький