Справа № 752/2038/21
Провадження №: 3/752/2132/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю. Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, працюючого в ТОВ «Октагон Аутдоф», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 грудня 2020 року о 22 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , в місті Києві на вул. Набережно-Корчуватська, 68, з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей розширені та не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, бліде обличчя, від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, подав клопотання про визнання письмових пояснень свідків і електронного носія інформації, які містяться в матеріалах справи, недопустимими доказами, а також про виклик свідків в судове засідання.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотань ОСОБА_1 , оскільки в судовому засіданні останній підтвердив зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і, при цьому, не вказав які саме факти в межах даного провадження у разі виклику в судове засідання свідки могли б підтвердити або спростувати.

Необґрунтованими є й доводи ОСОБА_1 про недопустимість використання в якості доказів наявних у матеріалах провадження письмових пояснень свідків без їх допиту в судовому засіданні та електронного носія інформації, на якому міститься відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з підстав його невідкриття стороні захисту за аналогією з кримінальним процесуальним законом.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути, зокрема відеозаписи та письмові пояснення свідків, тим більше, що правильність змісту цих доказів ОСОБА_1 в судовому засіданні не оспорив.

Відповідно до приписів ст. 31, ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. На відміну від положень кримінального процесуального закону, КУпАП не передбачає процедури відкриття матеріалів іншій стороні перед направленням справи про адміністративне правопорушення на розгляд суду. Крім того, перед початком судового засідання ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами провадження, а зафіксований на електронному носії відеозапис з нагрудної камери поліцейського було досліджено в присутності ОСОБА_1 в судовому засіданні.

За таких обставин, підстав для визнання наявних у матеріалах провадження доказів недопустимими суд не вбачає.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив факт відмови ним від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога.

Також в судовому засіданні досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 004819 від 07.12.2020, відповідно до якого після пропозиції працівника поліції у зв`язку з виявленням ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, письмові пояснення свідків на підтвердження викладених у протоколі обставин, а також відео з нагрудної камери поліцейського. На відео видно, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходженнявідповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, співробітником поліції було повідомлено учасникам які саме ознаками стали підставою вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння: зіниці очей розширені та не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, бліде обличчя, а також роз`яснено ОСОБА_1 , що відмова від проходженнявідповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння матиме наслідком адміністративну відповідальність.

Обставини зупинки ОСОБА_1 співробітниками поліції судом не досліджувались, оскільки в даному випадку це не впливає на встановлення факту відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі пояснення ОСОБА_1 , які він надав в судовому засіданні, суд дійшов висновку про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід піддати адміністративному стягненню в межах санкції, передбаченої вказаною статтею.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман