Провадження №: 3/752/6826/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2021 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Києві матеріали адміністративної справи, що надійшли

відГолосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 29.03.2021 серії ВАБ № 335636, в якому зазначено, що 20.03.2021 об 21:15 по вул. Велика Васильківська, 72, у м. Києві ОСОБА_1 допустив роботу закладу "Містер Кет", чим порушив постанову Кабінету Міністрів України від 08.02.2021 № 97 та протокол № 20 від 18.03.2021 ВО КМР (КМДА).

До вказаного протоколу приєднано рапорт Голосіївського управління поліції Головного управління поліції у місті Києві Палія М., копію паспорта ОСОБА_1 , роздруківку чорно-білого фото без фіксації часу зйомки, на якому зображено заклад громадського харчування.

У судове засідання, призначене на 17.06.2021 ОСОБА_1 не з`явився однак завчасно до судового засідання на офіційну електронну почту суду направив письмові пояснення у яких повідомив про неможливість з`явитися в судове засідання через відбуття виробничо-навчальної практики в іншому регіоні України, а по суті адміністративного правопорушення зазначив, що в березні 2021 року стажувався на посаду адміністратора у закладі громадського харчування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за адресою : АДРЕСА_2 . У момент події - 20.03.2021 роботодавці вказали йому про необхідність пред`явлення паспорта та підпису протоколу про адміністративне правопорушення, гарантували відшкодування витрат на сплату штрафу, проте наступного дня повідомили про звільнення.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою.

За наведених обставин розгляд справи відбувся за відсутності вказаної особи на підставі наявних матеріалів, достатніх для вирішення справи, з урахуванням поданих пояснень.

Уважно дослідивши наявні матеріали, суд (суддя) не вбачає складу адміністративного правопорушення, адже вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП не є доведеною з дотриманням стандарту доказування "поза розумним сумнівом", виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

В силу Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують пр. розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 44-3 КУпАП у редакції, станом на 20.04.2021 установлено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Такі дії тягнуть за собою відповідальність у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення та його оформлення закріплені у ст. 256 КУпАП, де вказано, що у ньому зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; відомості про заподіяння матеріальної шкоди (у разі її наявності).

Протокол про адміністративне правопорушення від 20.03.2021 не відповідає вимогам, вміщеним у ст. 256 КУпАП. Так, у протоколі йдеться про порушення ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, яка носить бланкетний характер, тобто, передбачає посилання на певний закон, підзаконний нормативний акт, акт органу місцевого самоврядування, що регулює правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Натомість, у протоколі зазначено постанову КМУ № 97 від 08.02.2021 та протокол № 20 від 18.03.2021 ВО КМР (КМДА).

Ознайомивши з текстом постанови Кабінету Міністрів України № 97 від 08.02.2021 "Про внесення зміни до пункту 15-1 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641" суд (суддя) з`ясував, що вона має наступний зміст: "Внести зміну до пункту 15-1 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029, № 99, ст. 3224; 2021 р., № 3, ст. 165), доповнивши його після слів "для виконання показників державного оборонного замовлення та забезпечення інженерно-технічного облаштування українсько-російського державного кордону" словами і цифрами "; для придбання реабілітаційного обладнання Державною реабілітаційною установою "Всеукраїнський центр комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю" та здійснення капітального ремонту, перепланування та переобладнання приміщень цієї установи; для здійснення проектних, будівельно-ремонтних робіт для розвитку сімейних та інших форм виховання, наближених до сімейних; інші товари, роботи і послуги, якщо розмір такої оплати не перевищує 30 відсотків вартості їх річного обсягу на строк не більше трьох місяців".

У той же час суду (судді) не вдалося визначити про порушення якого протоколу № 20 від 18.03.2021 ВО КМР (КМДА), на якій міститься вказівка у протоколі про адміністративне правопорушення, йде мова, адже його текст до матеріалів про адміністративне правопорушення не приєднано, назви не вказано, орган складення повноцінно не прописано.

З викладеного слідує, що протокол від 20.03.2021 не може вважатися таким, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, адже фактично він не містить належного посилання на норму законодавства, порушення якої становило підставу для оформлення матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з урахуванням бланкетного характеру ст. 44-3 КУпАП.

Описане унеможливлює встановлення події та складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Поряд з викладеним на увагу заслуговує і те, що суду (судді) не надано фактичних даних на підтвердження того, що ОСОБА_1 є особою, відповідальною на дотримання правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, установлених рішенням органу місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами у закладі громадського харчування "Містер Кет".

Також відсутні документи, які б дозволити визначити хто саме і на якій підставі здійснював підприємницьку діяльність у закладі " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". До протоколу не приєднано документів на будь-якого господарюючого суб`єкта, який проводив виготовлення та продаж продовольчих товарів за вказаною у протоколі адресою. При цьому відсутні і документи, які б дозволити встановити відповідальну особу та проаналізувати чи дійсно на продавця покладено такі обов`язки, за недотримання яких і було складено протокол від 20.03.2021.

У ході судового засідання не видалось за можливо встановити, що ОСОБА_1 є а ні найманим працівником (офіційно працевлаштованим), а ні суб`єктом господарювання (посадовою особою), та, відповідно зобов`язаний виконувати вказані у протоколі дії (у своїх письмових поясненнях він сам зазначив, що проходив стажування у закладі), а тому в розумінні ст. 44-3 КУпАП ОСОБА_1 не є суб`єктом вказаного правопорушення.

В цій ситуації, на поконання судді, в матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності порушила правила карантину.

Щодо фотознімку, то слід зазначити, що він не містить у собі інформації про дату його формування, підписів, прізвища, ім`я та по батькові особи, яка його виготовила.

На вказаному фотознімку немає жодного підтвердження того, що саме ОСОБА_1 допустив прийом відвідувачів до закладу громадського харчування. Більше того, на фото долученому до матеріалів справи, не зображено відвідувачів які перебувають у закладі.

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення та його оформлення закріплені у ст. 256 КУпАП, де вказано, що у ньому зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; відомості про заподіяння матеріальної шкоди (у разі її наявності).

Протокол про адміністративне правопорушення від 20.03.2021 та додані до нього матеріали не містять усіх необхідних відомостей, які б підтверджували склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по цій справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки не відповідає установленим вимогам за ст. 256 КУпАП та за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у судді. Таких доказів подано не було.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, дотримуючись його завдань, провадження у справі про адміністративне правопорушення, провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 9, 23, ч.1 ст. 44-3, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко