КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/2568/2021
справа №760/7574/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В.,

за участю: особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ;

потерпілої - ОСОБА_2 ;

представника потерпілої - адвоката Бойкініч Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26 березня 2021 року серії ВАБ №385874, ОСОБА_1 26 березня 2021 року о 00 год. 10 хв. за адресою: АДРЕСА_2 вчинив фізичне насильство в сім`ї у відношенні дружини ОСОБА_2 , завдавши удар ліктем в обличчя під час конфлікту, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить постанову скасувати.

Посилається на те, що 26 березня 2021 року між ним та його дружиною ОСОБА_3 дійсно виник конфлікт, але його обставини інші, аніж вказано у протоколі. Вказує, що дружина ініціює розлучення, під час конфлікту виражалася на його адресу та адресу членів його родини нецензурними словами. Події відбувались в той час, коли їхні неповнолітні діти спали. Зазначає, що дружина не заспокоювалась, нанесла йому удар ногою в спину в область куприку, згодом почала бити по обличчю та він був вимушений захищатись, взяв дружину за руку та відпустив після того, як вона заспокоїлась.

Вказує, що медичною установою підтверджено забій куприкової ділянки хребта, надавав суду відповідну довідку медичної установи, проте суд відмовив у її приєднанні.

Зазначає, що нанесення удару поліцією не зафіксовано. Окрім того вказує, що неможливо нанести удар ліктем в той час, коли іншою рукою тримаєш людину.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав.

ОСОБА_2 та її представник адвокат Бойканіч Р.С. заперечували проти задоволення апеляційної скарги. ОСОБА_2 вказала, що ОСОБА_1 дійсно наніс їй удар, в неї відкололась частина зубу, але за медичною допомогою вона не зверталась, відтак відповідні докази відсутні. Окрім того, адвокат Бойкініч Р.С. звернув уваги суду, що довідка медичної установи видана ОСОБА_1 26 березня 2021 року о 01.00 год., проте в цей час відбувалось складання протоколу працівниками поліції.

Статтею 173-2 КУпАП визначено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, -

тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Відповідно до зібраних у справі доказів убачається, що 26 березня 2021 року між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стався конфлікт. ОСОБА_2 була викликана поліція.

Відповідно до відібраних у ОСОБА_1 під час оформлення матеріалів письмових пояснень убачається, що після повернення дружини з роботи вона почала конфлікт, виражалася на його адресу та адресу членів його родини нецензурними словами. Нанесла йому удар ногою в область тазу, згодом нанесла ще декілька уларів по обличчю та він був вимушений захищатись і взяв дружину за шию та притримував її. Після того, як дружина заспокоїлась - відпустив її.

Відповідно до відібраних у ОСОБА_2 під час оформлення матеріалів письмових пояснень убачається, що між подружжям виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_1 взяв її рукою за шию та завдав декілька ударів ліктем по обличчю.

Згідно даних оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 в суді першої інстанції також пояснила, що від ударів в неї відкололась частина зубу.

Відповідно до даних приєднаної до апеляційної скарги довідки травмпункту КНП "КМКЛ №7" №3836, ОСОБА_1 звернувся до травмпункту 26 березня 2021 року, встановлено діагноз - перелом куприкового відділу хребта. В кінці речення проставлено знак "?".

Також надано докази (довідка поліції), що про обставини звернення ОСОБА_1 лікар-травматолог повідомив поліцію, була проведена перевірка та ОСОБА_1 подано заяву, у якій просить повідомлення лікаря не розглядати, звертатись із особистою заявою до поліції не збирається, конфлікт вирішить самостійно.

Диспозиція статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, що полягає, зокрема, у діях фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до статті 251 КУпАП:

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 251 КУпАП не встановлює переваг одних доказів над іншими. Докази можуть доповнювати один одного або спростовувати. Пояснення свідків, які дійсно мають певні недоліки про які зазначає скаржник, даних відеозапису не спростовують.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для судового провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Фактичними даними (статті 251 КУпАП) є, зокрема, такі докази, що містять сліди та/або підтверджують їх виникнення за певних обставин, інші джерела і види доказів, що забезпечують можливість дійти висновку про вчинення адміністративного правопорушення.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначає Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" (далі - Закон).

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, сукупність яких, зокрема і поза розумним сумнівом, могла б вказувати на вчинення ОСОБА_1 умисного домашнього фізичного насильства по відношенню до ОСОБА_2 , а саме нанесення удару ліктем в обличчя. Пояснення учасників справи є взаємовиключними і не дають суду дійти висновків у тому, що ОСОБА_1 мав умисел та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке визначена у частині 1 статті 173-2 КУпАП.

Твердження адвоката Бойкініч Р.С. в тій частині, що довідка медичної установи №3836 видана ОСОБА_1 26 березня 2021 року о 01.00 год., проте в цей час відбувалось складання протоколу працівниками поліції, є помилковими, оскільки згідно змісту цієї довідки 01.00 год. 26 березня 2021 року є дата травми, а не дата звернення до травмпункту.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновків про скасування постанови і закриття провадження у справі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-2, 221, 247, 280, 283, 284, 285, 293, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук