Провадження № 3/127/8640/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 22.10.2020 о 20.48 год. по вул. С. Щедріна, 4 в м. Вінниці ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Ford Escape, д. н. НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла зіткнення з транспортним засобом марки Ваз 21144, д. н. НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок зазначеного вище, вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні адміністративного порушення не визнала та суду пояснила, що вона рухалась по зазначеній у протоколі ділянці. На перехресті дорога з пагорбами, тому вона зупинилась, щоб переконатись, що попереду немає транспортних засобів. Жодних автомобілів попереду не було, тому вона почала рух. За перехрестям вона почала виїжджати на пагорб та побачила фари зустрічного автомобіля. Ділянка дороги на зазначеному місці вузька, тому двом транспортним засобам розминутись там неможливо. Зустрічний автомобіль мав змогу пропустити її, оскільки з його боку була відповідна кишеня. Проте водій Ваз 21144 не надав їй можливості проїхати, натомість здійснив наїзд на її автомобіль, який на час зіткнення не рухався.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Корпало В.М. просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він рухався на підйомі, та коли спускався з нього, побачив зустрічний автомобіль, після чого почав гальмувати та скерував свій автомобіль праворуч. ОСОБА_1 скоїла зіткнення з його автомобілем, після чого почала відкочуватись назад на відстань до 1,5 м. Також повідомив суду, що стосовно нього теж було складено протокол про адміністративне правопорушення, який на даний час перебуває в провадженні суду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи її представника адвоката Корпала В.М., пояснення свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З диспозиції статті 124 КпАП випливає, що відповідальність за даною нормою настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Слід звернути увагу, що дана норма є бланкетною.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 13.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР). Зі змісту наведеного пункту випливає, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Як випливає із зазначеного вище протоколу, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Ford Escape, д. н. НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла зіткнення з транспортним засобом марки Ваз 21144, д. н. НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку. ОСОБА_1 обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення заперечила, наголосивши на тому, що саме водій зустрічного автомобіля порушив правила ПДР. Натомість вона, враховуючи особливості ділянки дороги не могла уникнути ДТП.

На підтвердження такої позиції захисник ОСОБА_1 адвокат Корпало В.М. надав суду відео з камер зовнішнього спостереження. Згідно з наданими захисником ОСОБА_1 документами, зазначений відеозапис ним отримано на виконання адвокатського запиту. Допустимість зазначеного доказу учасниками судового провадження не оспорювалась, тому суд вважає за можливе допустити відомості, зафіксовані на зазначеному відеозаписі в якості доказу в справі.

З оглянутого відеозапису подію ДТП побачити не вдалось, однак твердження ОСОБА_1 про особливості ділянки дороги, а саме ширину дороги, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Крім того, показання ОСОБА_1 в цій частині узгоджуються з наявною в матеріалах справи схемою ДТП, зі змісту якої випливає, що ширина дороги, на якій сталась ДТП становить 4,2 м. Такі властивості дороги зазначив й допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 .

Також суд вважає за доцільне зауважити, що з оглянутого в судовому засіданні відеозапису слідує, що безпосередньо перед зіткнення транспортних засобів автомобіль, ззовні схожий на керований ОСОБА_1 , зупинився. Зазначені відомості спростовують твердження свідка ОСОБА_2 про те, що керований ОСОБА_1 автомобіль рухався і після зіткнення відкотився назад.

Крім того, за клопотанням захисника Чхань О.М. постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.12.2020 у справі про адміністративне правопорушення було призначено автотехнічну трасологічну експертизу. На виконання зазначеної постанови на адресу суду надійшов висновок № СЕ-19/102-20/18160-ІТ від 11.01.2021.

Зі змісту зазначеного висновку випливає, що в ситуації, яка склалася, при механізмі розвитку ДТП вказаного у поясненнях водіїв, які містяться в матеріалах справи, можливість попередження зіткнення з автомобілем марки Ваз 2114 у водія транспортного засобу марки Ford Escape ОСОБА_1 , з технічної точки зору, могла не залежати.

Отже, аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні належними та допустимими доказами винуватість ОСОБА_1 доведена не була. Зокрема, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 , здійснюючи керування транспортним засобом, виявивши потенційну небезпеку для руху, негайно зупинила керований нею автомобіль. Саме до таких дій має вдатись водій у разі виявлення небезпеки для руху відповідно до вимог пункту 12.3 ПДР. Зокрема, згідно з пунктом 12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Як встановлено в судовому засіданні, ширина проїзної частини не дозволяла здійснити безпечний об`їзд перешкоди. Тому суд вважає, що ОСОБА_1 вимоги зазначеного пункту дотримано.

Згідно з приписами пункту 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Не вдаючись до правової оцінки відповідності дій водія Ваз 21144, д. н. НОМЕР_2 , вимогам ПДР, суд зауважує, що ОСОБА_1 , виконавши вимоги пункту 12.3 ПДР, згідно з приписами пункту 1.4 ПДР мала обґрунтоване право розраховувати на те, що інший учасник дорожнього руху також дотримуватиметься зазначених вище вимог.

Суд також вважає за доцільне зауважити, що надані суду матеріали не містять будь-яких відомостей про те, що на ділянці дороги, де відбулось зіткнення транспортних засобів, встановлено реверсний рух або інші особливості зустрічного роз`їзду транспортних засобів.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Окрім наведеного, суд вважає за доцільне звернути увагу, що у прецедентній практиці Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), звертає увагу, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначено, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджено винуватість ОСОБА_1 у недотриманні приписів пункту 13.3 ПДР. Натомість суд, оцінюючи надані суду докази у їх сукупності, дійшов до переконання, що посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на недотримання ОСОБА_1 вимог пункту 13.3 ПДР безпідставне. При цьому судом встановлено, що ОСОБА_1 при виникненні небезпеки для руху виконали вимоги пункту 12.3 ПДР. Саме тому суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись статтями 124, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: