Справа № 344/6065/20
Провадження № 33/4808/128/21
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., ознайомившись з апеляційною скаргою захисника Андрусенка Ігоря Ярославовича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2020 року,

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративних стягнень та на підставі ст. 36 КУпАП визначено остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Захисник Андрусенко І.Я. в інтересах ОСОБА_1 просить в апеляційній скарзі, крім іншого, поновити строк на подачу апеляційної скарги. Посилається на те, що справу розглянуто без участі ОСОБА_1 , який з 17 червня 2020 року по 25 вересня 2020 року перебував на військовій службі, та на відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень. Пояснює, що 14 грудня 2020 року на адресу ОСОБА_1 було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі оскарженої постанови. В період часу з 06 жовтня 2020 року по 28 грудня 2020 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні та проходив реабілітацію від наркотичної залежності у Загальноцерковному реабілітаційному центрі «Назарет» УГКЦ, що діє при БФ «Карітас Самбірсько-Дрогобицької Єпархії УГКЦЦ». На початку січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Чортківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у справі та 13 січня 2021 року на його ім`я видано доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 9. Він 18 січня 2021 року звернувся з запитом до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області та 23 січня 2021 року на його адресу надіслано конверт з копією постанови. Вказує, що подає апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Зауважує, що ОСОБА_1 копію постанови не отримував.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді враховую наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Враховуючи те, що оскаржену постанову винесено 05 серпня 2020 року, цей день є початком перебігу десятиденного строку для подання до апеляційного суду скарги на неї, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, що триває до 17 серпня 2020 року включно, оскільки десяти день припадає на вихідний.

Апеляційну скаргу захисник Андрусенко І.Я. в інтересах ОСОБА_1 подав, як вбачається зі штампу суду, 01 лютого 2021 року.

Таким чином, матеріалами справи доведено, що до суду першої інстанції апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови судді.

В той час, апелянтзаявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Необхідно зазначити, що необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України, так і судова практика Європейського суду з прав людини.

Тобто, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У кожному випадку суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у вказаний принцип.

Перевіривши доводи захисника Андрусенка І.Я., якими він обґрунтовує пропуск строку на апеляційне оскарження постанови судді, доходжу висновку, що поважних причин пропуску десятиденного строку з дня винесення постанови згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП на подачу апеляційної скарги, ним не зазначено.

Згідно з матеріалами справи, справу розглянуто в суді першої інстанції 05 серпня 2020 року без участі ОСОБА_1 (а.с. 9-10 том 1).

При цьому, ОСОБА_1 знав про складення протоколів про адміністративні правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно з протоколами власноручним підписом підтвердив те, що з змістом ознайомився, копії протоколів отримав і його повідомлено про розгляд справи в Івано-Франківському міському суді (а.с. 1 том 1, а.с. 1 том 2).

Справи перебували на розгляді у суді з 14 травня 2020 року, суд повідомляв ОСОБА_1 про розгляд справи за відомою з протоколів адресою та надіслав копію постанови (а.с. 11 том 1).

Аналізуючи зміст п. 27 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Шевченко проти України» враховую, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Захисник Андрусенко І.Я. вказує, що ОСОБА_1 з 17 червня 2020 року по 25 вересня 2020 року перебував на військовій службі та на підтвердження долучає до апеляційної скарги копії обліково-послужної карточки і військового квитка.

Враховуючи ці дані, відомості з матеріалів справи не дають підстав для висновку про те, що ОСОБА_1 з дня надходження справ до суду - з 14 травня 2020 року, до початку проходження військової служби (17 червня 2020 року), з огляду на його обізнаність про військову службу, вживав будь-яких заходів, які б вказували на те, що він бажає реалізувати свої права під час розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Також матеріали справи не містять даних про те, що з часу закінчення проходження військової служби - з 25 вересня 2020 року ОСОБА_1 намагався дізнатися про результати судового розгляду з метою реалізувати процесуальну можливість звернутися в межах строку на апеляційне оскарження з апеляційною скаргою, яку в подальшому можна змінювати та доповнювати.

Захисник Андрусенко І.Я. посилається на те, що з 06 жовтня 2020 року до 28 грудня 2020 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні та проходив реабілітацію від наркотичної залежності у Загальноцерковному реабілітаційному центрі «Назарет» УГКЦ, що діє при БФ «Карітас Самбірсько-Дрогобицької Єпархії УГКЦЦ».

Проте, долучена апелянтом довідка з цього центру не містить власноручного підпису особи, яка її видала, чи даних електронної адреси, з якої вона направлена, з цифровим підписом.

Оскільки підпис забезпечує юридичну чинність документу та свідчить про відповідальність особи, яка його склала, за його зміст, відсутність підпису викликає сумніви у достовірності висвітленої в документі інформації.

За таких обставин, доводи захисника Андрусенка І.Я. про перебування ОСОБА_1 на лікуванні з 06 жовтня 2020 року до 28 грудня 2020 року вважаю такими, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, а відповідно, на даний час, цей термін теж не є таким, протягом якого з поважних причин ОСОБА_1 був позбавлений можливості дізнатися про результати розгляду справи та оскаржити постанову.

Більш того, зміст апеляційної скарги та пред`явлених доказів не свідчить про те, що умови та особливості лікування, проходження реабілітації унеможливлювали або створювали суттєві труднощі ОСОБА_1 в реалізації таких прав.

Звертаю увагу на те, що відомостей про обставини, які існували в період з 25 вересня 2020 року по 06 жовтня 2020 року у ОСОБА_1 , та перешкодили здійснити апеляційне оскарження постанови, захисник Андрусенко І.Я. не зазначає.

Доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 № 9 видано 13 січня 2021 року, тобто саме з цього часу захисник Андрусенко І.Я. розпочав здійснювати захист останнього.

Захисник Андрусенко І.Я. на свій запит отримав копію постанови 23 січня 2021 року та подає апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Однак, незалежно від того, хто оскаржує постанову у справі про адміністративне правопорушення, чи це особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи захисник в його інтересах, строк на оскарження постанови судді обчислюється з дня винесення постанови згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Залучення захисника після закінчення строку на апеляційне оскарження постанови судді та, відповідно, обставини отримання ним копії постанови, за відсутності доказів існування обставин, які перешкоджали особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржити постанову у встановлений законом строк особисто чи залучити для цього захисника, не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.

Враховую, що захисник хоча й діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак здійснює свої повноваження як самостійний учасник провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Захисник Андрусенко І.Я. не був особою, яка брала участь у провадженні в справі, не мав відповідних повноважень як на час прийняття постанови судді, так і протягом строку для її оскарження.

Таким чином, доходжу висновку, що захиснику Андрусенку І.Я., який не мав права на оскарження судового рішення станом на час його проголошення та вступив у справу після закінчення строку на апеляційне оскарження, строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню.

З огляду на наведене, в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді належить відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Також необхідно роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою з обґрунтованим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, з долученням відповідних доказів.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити захиснику Андрусенку Ігорю Ярославовичу, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2020 року.

Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту - захиснику Андрусенку Ігорю Ярославовичу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло