Єдиний унікальний номер судової справи 201/4565/21
Номер провадження 3/201/2805/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ополинська І.Г., за участю прокурора Білень А.І., адвоката Когана Р.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, яка надійшла з управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із вищою освітою, пенсіонера який раніше до адміністративної відповідальності за корупційні правопорушення не притягався, який перебував на посаді депутата Дніпропетровської обласної ради, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно витягу з протоколу першої сесії VII скликання Дніпропетровської обласної ради від 16.12.2015 року ОСОБА_1 було обрано депутатом Дніпропетровської обласної ради та визнано його повноваження.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

Перша сесія VIII скликання Дніпропетровської обласної ради відбулася 08 грудня 2020 року, на підставі викладеного каденція депутатів Дніпропетровської обласної ради була припинена, ОСОБА_1 склав повноваження депутата Дніпропетровської обласної ради.

Відповідно до п.п. «б» п. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» депутатів місцевих рад віднесено до суб`єктів, на яких поширюється дія вказаного закону.

Отже, ОСОБА_1 , будучи депутатом Дніпропетровської обласної ради, згідно п.п. «б» п. 1 ст. 3 Закону є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та суб`єктом декларування відповідно до ст. 1 Закону.

ОСОБА_1 , будучи депутатом Дніпропетровської обласної ради, набув обов`язку електронного декларування з 01.01.2017 року.

Встановлено, що ОСОБА_1 , на виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції» 24.03.2020 року та 21.03.2019 року подав щорічні декларації за 2018 рік та 2019 рік шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі http:/.nazk.gov.ua, тобто даним фактом підтверджено обізнаність ОСОБА_1 з порядком роботи реєстру та його вміння користуватися ним при заповнення та подачі декларації.

Декларацію «перед звільненням» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, ОСОБА_1 подав об 11 годині 50 хвилин 14.04.2021 року.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , 08.12.2020 року, припинивши діяльність депутата Дніпропетровської обласної ради, згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, несвоєчасно, 14.04.2021 року об 11 годині 50 хвилин, без поважних причин, подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, поза межами 20-ти денного строку встановленого законодавством тобто, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», для подачі такої декларації.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не визнав та пояснив, що 31.10.2015 року він був обраним депутатом Дніпропетровської обласної ради VII скликання. На даний час його повноваження, як депутата закінчилися. 25.10.2020 року були чергові вибори та, за підрахунками голосів, його не було обрано депутатом Дніпропетровської обласної ради повторно. При цьому, стверджував, що не знає коли закінчилися його повноваження, як депутата, оскільки йому офіційно про це не повідомили. Підтвердив, що за місцем роботи помічника за адресою: АДРЕСА_2 він подав щорічну декларацію та декларацію за типом «після звільнення» 08.04.2021 року, а декларацію за типом «перед звільненням» - 14 квітня 2021 року. Зазначив, що не був обізнаний про свій обов`язок подати декларацію саме за типом «перед звільненням». Підтримав подані його захисником письмові заперечення у повному обсязі та просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях складу інкримінованого правопорушення.

У судовому засіданні адвокат Коган Р.В. підтримав подані ним письмові заперечення щодо притягнення до адміністративної відповідальності його підзахисного ОСОБА_1 та просив закрити провадження у справі через відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. В обґрунтування своїх доводів посилався на те, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Дніпропетровської обласної ради VII скликання, був обізнаний лише як подавати декларації під час перебування на даній посаді, а про необхідність подання декларації за типом «перед звільненням» проінформований не був. При цьому, стверджував, що необрання його підзахисного депутатом на наступний термін не є звільненням у розумінні трудового законодавства України, тим паче, що ОСОБА_1 не знав про припинення його повноважень, як депутата, оскільки він не був повідомлений офіційно про те, що за результатами голосування не пройшов на другий строк, а тому у його підзахисного не виник обов`язок подавати декларацію за типом «перед звільненням». Крім того, вважав, що нормами діючого законодавства не передбачено чіткого строку для подачі декларації за типом «перед звільненням». Також вважав, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений не уповноваженою на те особою, оскільки НАЗК не проводилась повна перевірка декларації його підзахисного.

Прокурор Білень А.І. вважала, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою законом на такі дії особою, із дотриманням ст. 254, 256 КУпАП, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена у повному обсязі і підтверджується наявними у справі належними і допустимими доказами, а тому просила визнати останнього винним і призначити адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому, надала суду відповідний висновок, в якому зазначила, що заперечення адвоката Когана Р.В. не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства та не заслуговують на увагу, просила його врахувати при винесенні судового рішення.

Заслухавши міркування прокурора Білень А.І., адвоката Когана Р.В. пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні останнього, якому інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Виходячи з принципу верховенства права конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

При чому ЄСПЛ у справі «AllenetdeRibemont v. France» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчинення адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

За положеннями ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (абз. 1 ст. 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (абз. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається суть адміністративного правопорушення.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, суб`єктом, який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Оскільки обов`язок подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування визначений Законом України «Про запобігання корупції», а тому диспозиція норми ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акту, тому, формулюючи суть адміністративного правопорушення, вказівка на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Так, абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яка передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та його вина у скоєнні цього правопорушення є цілком доведеною та підтверджується наступними матеріалами справи, дослідженими під час судового розгляду, зокрема, запитом управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України до Дніпропетровської обласної ради № 2141/55/103/02.2021 від 07.04.2021 року, відповіддю Дніпропетровської обласної ради № ВИХ-1200/0/2-21 від 12.04.2021 року про надання належним чином завіреної копії витягу з протоколу першої сесії сьомого скликання Дніпропетровської обласної ради від 16.12.2015 року, належним чином завіреною копією витягу з протоколу першої сесії VII скликання Дніпропетровської обласної ради від 16.12.2015 року відповідно до якої за результатами виборів та реєстрації ОСОБА_1 набув повноважень депутата Дніпропетровської обласної ради VII скликання, запитом управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України до КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 7» Дніпропетровської міської ради № 2382/55/103/01-2021 від 16.04.2021 року, відповіддю КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 7» Дніпропетровської міської ради № 563 від 21.04.2021 року відповідно до якої у період з 01.12.2020 року по 01.04.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за медичною допомогою до фахівців Центру не звертався, протоколом першої сесії VIII скликання Дніпропетровської обласної ради від 08.12.2020 року відповідно до якого під час проведення сесії проголошено результати виборів та проведено поіменну реєстрацію депутатів Дніпропетровської обласної ради VIII скликання, що набрали повноваження, серед списку яких ОСОБА_1 відсутній, довідками АТ Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» від 14.04.2021 року про надання послуг КЕП ОСОБА_1 , роздруківкою результатів пошуку в Єдиному державному реєстрі декларацій, з якої вбачається, що ОСОБА_1 протягом періоду з 2016 по 2020 роки подані щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 роки шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua, що підтверджує обізнаність останнього щодо порядку роботи реєстру та вміння користуватися ним при заповненні та подачі декларації, роздруківкою результатів пошуку в Єдиному державному реєстрі декларацій, з якої вбачається, що ОСОБА_1 подано декларацію за типом «перед звільненням» - 14.04.2021 року.

Отже, аналізуючи досліджені під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, документи та матеріали, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Так, будучи депутатом Дніпропетровської обласної ради VII скликання ОСОБА_1 виконував діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до підпункту "б" пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, є суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Під час виконання своїх обов`язків, був та обізнаний про необхідність подавати декларації, в тому числі, за типом «перед звільненням» та про передбачені Законом строки подання декларацій.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

Перша сесія VIII скликання Дніпропетровської обласної ради відбулася 08 грудня 2020 року, на підставі викладеного каденція депутатів Дніпропетровської обласної ради була припинена, а, відтак, ОСОБА_1 склав повноваження депутата Дніпропетровської обласної ради.

Проте, припинивши свої повноваження, як депутата Дніпропетровської обласної ради 08.12.2020 року, ОСОБА_1 , в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», п. п. 2 п. 5 розділу 2 порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016, № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», що зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за №959/29089, несвоєчасно 14.04.2021 року, без поважних на те причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за типом «перед звільненням» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, поза межами 20-ти денного строку встановленого законодавством, а тому в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та його вина у вчиненні такого правопорушення є цілком доведеною.

Разом із цим, оцінюючи доводи сторони захисту, вважаю, що твердження адвоката Когана Р.В. про те, що ОСОБА_1 не був обізнаним взагалі про необхідність подання декларації за типом «перед звільненням» є нічим не обґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 все ж таки було подано декларацію такого типу, що підтверджується роздруківкою із офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції.

Більш того, доводи ОСОБА_1 щодо несвоєчасного подання декларації за типом «перед звільненням» з причин необізнаності про такий свій обов`язок, що, на думку останнього, виключає наявність однієї із складових складу інкримінованого йому правопорушення прямого умислу, та, у свою чергу, свідчить про відсутність в його діях складу цього правопорушення є необґрунтованими та такими, що спростовуються наступним.

Так, відповідно з доктринального тлумачення диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП випливає, що конструктивною ознакою цього правопорушення є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію, у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Отже, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стороною захисту не доведено належними і допустимими доказами наявність у ОСОБА_1 поважних причин, як то хвороба, перебування на лікуванні, стихійне лихо або технічний збій офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції тощо, які об`єктивно завадили останньому виконати свій обов`язок щодо своєчасного подання декларації за типом «перед звільненням».

Посилання адвоката Когана Р.В. на той факт, що необрання ОСОБА_1 депутатом Дніпровської міської ради на наступний термін, у розумінні трудового законодавства України не є фактичним звільненням останнього, що виключає обов`язок його підзахисного подати декларацію за типом «перед звільненням», є неспроможними, не ґрунтуються на вимогах закону та не приймаються до уваги, оскільки відповідно ч. 2 ст. 4 Закону України чітко визначено, що повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано, про що ОСОБА_1 був обізнаний, адже протягом п`яти років здійснював повноваження депутата Дніпровської міської ради VII скликання і мав розуміння строків початку та припинення своїх повноважень, як депутата.

Також хибними виявляються і доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не був проінформований про припинення своїх повноважень, як депутата Дніпровської міської ради VII скликання, та спростовуються поясненнями самого ОСОБА_1 , наданими під час розгляду справи, який повідомив, що після підрахунку голосів за результатами виборів йому було відомо, що він не набрав необхідної кількості голосів і відповідно його не обрано депутатом на наступний термін.

Окрім того, посилання адвоката Когана Р.В. на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений особою без відповідних на те повноважень, що, на думку сторони захисту, є підставами для закриття провадження у справі, не ґрунтуються на вимогах закону, виходячи з наступного.

Так, з системного аналізу норм КУпАП встановлено, що його завдання полягає у встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного примусу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно абзацу чотирнадцятого частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Відповідно до частини першої статті 65-1 Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Згідно абзацу другого пункту 1 частини першої статті 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) (статті 172-4 - 172-9 КУпАП).

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, ураховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що у уповноваженої особи 2-го відділу управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відповідно до вимог діючого законодавства є повноваження на складання даного протоколу та збирання доказів, а тому доводи сторони захисту в цій частині є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону і не приймаються до уваги.

Також і твердження адвоката Когана Р.В. про обов`язковість проведення Національним агентством з питань запобігання корупції відповідної перевірки декларації ОСОБА_1 , що, на думку сторони захисту, є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане із корупцією, є хибними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 51-1 ЗУ «Про запобігання корупції» Національне агентство проводить повну перевірку декларацій відповідно до цього Закону.

Згідно із п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 51-3 ЗУ «Про запобігання корупції» повна перевірка декларації полягає у з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення чи необґрунтованості активів і може здійснюватися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності.

Обов`язковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством. Обов`язковій повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими суб`єктами декларування, у разі виявлення у них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, то повна перевірка декларацій останнього не є обов`язковою.

Таким чином, вважаю, що у справі достатньо доказів, прямо передбачених ст. 251 КУпАП для повного, всебічного і об`єктивного розгляду цієї справи.

Отже, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження і в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого правопорушення, визначаючи останньому вид і розмір адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП враховую дані про особу правопорушника, ступень його вини, майновий стан та обставини, що обтяжують і пом`якшують його відповідальність.

З урахуванням викладеного, приходжу до переконання, що з метою виховання ОСОБА_1 у дусі дотримання законів України, а так само попередження здійснення ним нових правопорушень необхідно застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, необхідно стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 33, 283, 284, 285, 287-289, 299 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.Г. Ополинська