Cправа №597/819/21
Провадження №3/597/454/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2021 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в особі судді Шевчук В.М.

з участю:

захисника ОСОБА_1 - адвоката Білої У.М.

розглянувши матеріали справи, які надійшли від Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

26.05.2021 року до Заліщицького районного суду Тернопільської області від Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №007719 від 24.04.2021 року ОСОБА_1 24.04.2021 року о 22 годині 30 хвилин в с.Добрівляни по вул.Національного Відродження Заліщицької міської територіальної громади Чортківського району Тернопільської області, керуючи транспортним засобом BMW 520, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер 6810 та проведення такого огляду у медичному закладі Заліщицькій ЦРЛ відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Біла У.М. просить справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відплвідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, так як вважає що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, про що подала письмове клопотання.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Білої У.М., розглянувши матеріали справи та дослідивши додані докази, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає покарання за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Із вищевказаного вбачається, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом. Тобто доказова база в даному випадку має бути спрямована саме на доведення відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейським, в порушення вимог ст.ст.251, 255 КУпАП, не зібрано доказів, якіб підтверджували вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №007719 ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, так як відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі в присутності двох свідків, однак згідно пояснень ОСОБА_1 , зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та письмових пояснень, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, він визнає, що керував транспортним засобом в стані легкого алкогольного сп`яніння, а саме: перед тим як керувати автомобілем випив бутилку пива, свою вину визнає повністю, просить суд суворо не карати.

Відповідно до ч.10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а інший залишається у поліцейського.

Встановлено, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складено з порушенням вищезгаданої інструкції.

В графі результати огляду на стан сп`яніння відсутні відомості про результат проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, або про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

У графі свідки огляду зазначені ті ж особи, що і в протоколі про адміністративне правопорушення, однак зазначено лише інформацію про них, а підписи свідків відсутні.

Крім того, не зважаючи на грубі порушення при складанні поліцейськими акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, у графі за допомогою вказано назву конкретного алкотесту, за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння, що ставить під сумнів правильність визначення поліцейськими відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як кваліфікуючої ознаки вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, відповідно до вимог п.7 розділу І вказаної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до п.8 розділу ІІ вказаної Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Вищевказаного направлення водія на огляд в заклад охорони здоров`я матеріали справа про адміністративне правопорушення не містить.

З протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів справи неможливо встановити, чи керував ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та чи відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №007719 ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків, а згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Алкотестера Драгер.

Крім цього, хочу наголосити, що згідно п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п.5 Розділу ІІ вище зазначеної Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Всупереч вимогам закону, відеофіксація місця події за участю ОСОБА_1 поліцейськими не велася.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

Інших доказів до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не додано.

На вищевказаному також наголошує Верховний Суд у своєму рішенні від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Принцип «поза розумним сумнівом» сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 р. у справі Kobets v. Ukraine (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі Avsar v. Turkey, п.282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

У рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що обставини відображені у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Протокол складено за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням досліджених у судовому засіданні обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому справу відносно нього за вказаною статею слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

А, тому, керуючись ст.ст.247, 251, 252, 266, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: В.М. Шевчук