Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

3 лютого 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Володарка Київської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28 грудня 2020 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.12.2020 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 28 жовтня 2020 року о 3 годині 55 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Opel" д/н НОМЕР_2 по просп. Повітрофлотському, 31 в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає про недотримання суддею вимог закону, якими визначено завдання провадження у справі про адміністративне правопорушення, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Усвідомлюючи, що він не вчинював адміністративне правопорушення, він дав про це пояснення в суді. Однак суддя не викликав свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на пояснення яких послався у постанові, які не могли підтвердити його відмову від проходження огляду в медичному закладі, не дослідив докази, після чого визнав його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення. Крім того, його клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з необхідністю залучення захисника було залишено без задоволення.

Вислухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено раніше, і міститься його власноручний запис про згоду з протоколом; письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; записі портативного відеореєстратора поліцейського.

Оскільки вказані докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду, і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Як вбачається зі змісту постанови, ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав та пояснив, що в ніч за 27 на 28 жовтня 2020 року відпочивав з друзями, алкогольні напої не вживав. Коли він керував автомобілем і несвоєчасно розпочав рух на зелений сигнал світлофора, поліцейські зупинили його і запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого у присутності свідків він відмовився.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав ці обставини та пояснив, що в салоні автомобіля знаходилися його товариши, які перебували в стані алкогольного сп`яніння і спровокували конфлікт з поліцейськими. Через втручання товаришів та під їх впливом він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння.

Оцінюючи такі пояснення, позиція ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу і просив закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, є незрозумілою, адже поведінка його товаришів не давала йому ніяких підстав для відмови від огляду.

Матеріали справи не містять даних про допущені суддею місцевого суду порушення норм процесуального права.

Клопотання про виклик свідків ОСОБА_1 не заявляв, а тому суддя обмежився дослідженням їх письмових пояснень. Між тим, відеозаписом зафіксовано, що працівники поліції зупинили двох водіїв, яким пояснили, що водій з ознаками алкогольного сп`яніння відмовляється від огляду. В подальшому в присутності свідків ОСОБА_1 двічі запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням газоаналізатора "Drager" або у лікаря-нарколога, на що той зайняв позицію мовчання. А тому вказані дії ОСОБА_1 вірно були розцінені як відмова від проходження огляду.

Про розгляд справи, призначений на 11.12.2020, 18.12.2020, ОСОБА_1 був повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи, подане 18.12.2020, було задоволено судом, і розгляд справи призначено на 28.12.2020.

З огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений 28.10.2020, в ньому ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив, що йому роз`яснювалися його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, у тому числі право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, користуватися юридичною допомогою, і вже тоді він був обізнаний, що справа розглядатиметься Солом`янським районним судом м. Києва, протягом двох місяців він мав можливість укласти угоду з адвокатом, однак цим правом не скористався.

Розглядаючи справу під час відсутності захисника, суддя керувався тривалістю перебування справи в його провадженні, адже згідно з ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Крім того, у відповідності з вимогами ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є не тільки всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а і своєчасне з`ясування таких обставин, а також запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що також є метою адміністративного стягнення згідно з ст.23 КУпАП, яке може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення адміністративного правопорушення.

Відтак, доводи в апеляційній скарзі про порушення права ОСОБА_1 на захист не знайшли свого підтвердження.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28 грудня 2020 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн