1Справа № 335/9706/20 3/335/182/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директор КП «Запоріжринок», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії ВАБ № 283549 04.11.2020 року о 10-10 год. ОСОБА_1 , працюючи директором КП «Запоріжринок», знаходячись на робочому місці за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 47/2, допустив до роботи приватних підприємців, які в торговому павільйоні здійснювали торгівельну діяльність без засобів індивідуального захисту, всупереч п.п. 1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася судом належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

01.12.2020 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло письмове клопотання про закриття провадження по справі. У вказаному клопотанні посилався на те, що він дійсно є директором КП «Запоріжринок» . Так 04.11.2020 року до ринку зайшли робітники поліції та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП, з яким він категорично не згоден. Вважає, що не порушував законодавство щодо карантину, навпаки проводить роз`яснювальні роботи з працівниками, щодо дотримання правил карантину. Також зазначив, що протокол складено відносно нього, хоча у ньому зазначено, що порушення правил карантину здійснили інші приватні підприємці, котрі здійснюють торгівля в КП «Запоріжринок». Крім того вказав, що постановою КМУ №641 від 22.07.2020 року не передбачено обов`язку власника здійснювати нагляд за його найманим працівником, щодо додержання правил карантину. Таким чином просив розглянути справу без його участі та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наступного.

Перевіривши матеріали справи, вважаю необхідним провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Так, адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст.44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей, в даному випадку визначених Постановою КМУ.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» (із змінами та доповненнями на час розгляду справи) на усій території України з 01 серпня 2020 року по 31 серпня 2020 року встановлено карантин.

Підпунктами 1 пункту 10 вказаної постанови, яку інкримінують працівники поліції ОСОБА_1 зазначено, що на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Законом України №530-1Х від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19 )» внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст.44-3, такого змісту: «стаття 44-3». Порушення правил щодо карантину людей, а саме - порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

На підтвердження скоєння правопорушення при викладених вище обставинах надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 283549 від 04.11.2020 року; письмові пояснення гр. ОСОБА_1 від 04.11.2020 року та рапорт працівника поліції від 04.11.2020 року.

Досліджуючи надані суду докази, суд вважає, що вони не підтверджують вчинення ОСОБА_1 порушення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, відповідно до вимог ст.256 КУпАП.

Зокрема, у протоколі зазначено, що приватні підприємці, будучи продавцями КП «Запоріжринок», директором якого являється ОСОБА_1 , здійснювали торгівлю без вдягнутих засобів індивідуального захисту, чим порушено п.п.1 п.10 постанови КМУ від 22.07.2020 року №641.

Однак, суд звертає увагу на те, що діючою постановою КМУ від 22.07.2020 року №641, зокрема підпунктами п.п.1 п.10 не передбачено обов`язку суб`єкта господарювання здійснювати контроль за своїм працівником щодо виконання вищевказаної постанови. Вказаними пунктами на період дії карантину лише забороняється вчинення дій згідно переліку, проте не зазначено, що власник суб`єкта господарювання зобов`язаний здійснювати такий контроль та нести відповідальність за третіх осіб, які можуть вчинити правопорушення за ст.44-3 КУпАП.

Уповноваженою особою на складання відповідного протоколу не зазначено, яким діючим законодавством передбачено обов`язок директора ринка здійснювати нагляд за його найманим працівником щодо додержання ним Постанови КМУ №641.

Крім того варто зауважити, що до матеріалів справи не долучено доказів вчинення правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП, такі як показання свідків та відео фіксація вказаного правопорушення, а також відсутня інформація щодо трудових відносин між приватними підприємцями та ОСОБА_1 .

Згідно ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, аналізуючи норми законодавства, письмові докази, суд приходить до висновку, що жодного беззаперечного, належного, допустимого доказу, порушення ОСОБА_1 правил карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених законодавством, матеріали справи не містять.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП не підтверджений, а враховуючи, що сам по собі протокол про адміністративне порушення не є підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності суд вважає, що провадження в справі у відповідності з вимогами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись, статтями 44-3, 221, 247, 280, 284, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.44-3 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Н.І.Рибалко