Справа №463/5882/21
Провадження №3/463/1340/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Гирич С. В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (знятий з реєстрації за вказаною адресою 02.02.2014 року), про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №354953 від 05.04.2021 року ОСОБА_1 , 05.04.2021 року о 18 год. 55 хв. по вул. Романчука, 18 у м. Львові перебував в приміщенні за вказаною адресою без маски, що закриває рот та ніс, та без документів, що посвідчують його особу, чим порушив п.2 п.п.2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник вину у вчиненні інкримінованого йому у вину адміністративного правопорушення заперечив. Пояснив, що у вказаний в протоколі час був затриманий працівниками поліції за вчинення ним ніби-то хуліганських дій поблизу будинку міського голови м.Львова, а саме: гучно розмовляв. Так як між ним та охоронцем вказаного будинку зав`язалась суперечка, то останнім було викликано працівників поліції. Оскільки при ньому був відсутній паспорт, то такий він попросив привести в управління поліції дружину, однак працівники поліції не хотіли чекати, поки його дружина привезе паспорт, та склали відповідний протокол. Додав, що працівники поліції пропонували йому одягнути в приміщенні управління брудну та таку, що вже використовувалась, маску, однак він відмовився в цілях безпеки. У зв`язку з цим вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Заслухавши пояснення правопорушника, оглянувши матеріали справи та долучені до неї письмові документи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, а тому в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3КУпАП є порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Аналіз диспозиції ч.1 ст.44-3 КУпАП свідчить про те, що така за способом викладу є банкетною, тобто в такій закріплюється лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення ознак, яких не вистарчає, слід звертатися до норм іншого нормативного акта іншої галузі права.

Як вбачається з матеріалів справи правопорушнику ОСОБА_1 інкримінується у вину порушення правила щодо карантину людей, яке проявилось в тому, що останній знаходився в приміщенні Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області без маски, що закриває рот та ніс, та без документів, що посвідчують його особу.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначаючи про те, що ОСОБА_1 знаходився в приміщенні Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області без маски, що закриває рот та ніс, працівник поліції, який склав відповідний протокол не долучив до матеріалів справи жодних документів на підтвердження цього. Більше того, суд вважає за необхідне зазначити також і про те, що відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, передбачено диспозицією ч.2 ст.44-3 КУпАП, а не ч.1 ст.44-3 КУпАП, за порушення якої і складено протокол. Дійсно п.1 п.п.2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року передбачено, що на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: 1) перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. Однак, порушення вказаного пункту постанови КМУ у вину правопорушнику не інкриміновано та в протоколі про це не зазначено.

У зв`язку з цим суд надає віри поясненням правопорушника в цій частині.

Крім того, що п.п.2 п.2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року передбачено, що на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Таким чином, аналіз вищенаведеного положення постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року свідчить про те, що адміністративно караним є перебування саме на вулицях без документів, що посвідчують особу, а не у приміщенні, зокрема управління поліції, як зазначено у складеному протоколі.

Крім того, суд вважає правдивими та такими, що не суперечать матеріалам справи пояснення правопорушника про те, що хоч при собі документів на підтвердження своєї особи не мав, однак такі в подальшому були привезені його дружиною до управління поліції. Незрозумілим, на думку суду, також є і та обставина, яким чином було складено адміністративний протокол саме на ОСОБА_1 , якщо відповідна особа не мала при собі документів, що посвідчують його особу. Тобто, постає питання, як саме працівники поліції ідентифікували ОСОБА_1 саме, як такого.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.278 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно приписів ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

В силу вимог ч.2 ст.254 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вказане свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з грубим порушенням вимог закону.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 порушив правила щодо карантину людей до матеріалів справи не долучено, свідків вказаної події не допитано та їх показів до матеріалів справи не додано.

Беручи до уваги вищенаведене, керуючись ст.33, п.1 ст.247, ст. 44-3, ст.ст. 283-285, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

В притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП - відмовити. Провадження по справі - закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через місцевий суд.

Суддя: Гирич С. В.