Справа № 442/3096/21
Провадження №3/442/1327/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 червня 2021 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Нагірна О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління держпраці у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючої по АДРЕСА_1 , працюючої в.о. директора головний бухгалтер ТЗОВ „Будмост,

у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 41 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 13/237/0272 від 22.03.2021, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення виявлене 22.03.2021 о 15.00 год. під час проведення планової перевірки ГзОВ «БУДМОСТ» (юридична адреса: 82100, Львівська область, м. Дрогобич, вул. Лесі Українки, будинок 26). Встановлено порушення вимог законодавства про працю, відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме:

порушення вимог ч. 1 ст. 38 КЗпП України: в ході проведення планової перевірки посадовими особами Товариства надано заяви та накази про звільнення з роботи працівників при огляді яких встановлено порушення ч. 1 ст. 38 КЗпП України, а саме: трудовий договір, укладений на невизначений строк, розривається працівником за наявності письмового попередження власника або уповноваженого ним органу не за два тижні.

Для прикладу відповідно до п. 1 наказу №54к від 21.12.2020 про звільнення ОСОБА_2 звільнено за власним бажанням відповідно до п. 1 ст. 38 КЗпП України з 22.12.2020 на підставі заява ОСОБА_2 про звільнення за власним від 21.12.2020.

Порушення вимог ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про оплату праці»: в ході проведення планової перевірки посадовими особами Товариства надано табелі обліку використання робочого часу працівників за період з січня 2019 року по грудень 2020 року при огляді котрих встановлено порушення ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про оплату праці», а саме, роботодавцем не забезпечено достовірний облік виконуваної працівником роботи.

Для прикладу при огляді табеля використання робочого часу працівників за грудень 2020 року встановлено відсутність проставлених відміток відпрацьованих годин працівників, що перебували у відрядженнях (у графах «відмітки про явки та неявки за числами місяця (годин)»), а також, у графах відпрацьовано за місяць годин відсутні відмітки про кількість годин відпрацьованих працівниками. У зв`язку з наведеним виїде унеможливлюється належне нарахування заробітної плати.

Порушення вимог ч. 4 ст. 79 КЗпП України: В ході проведення планової перевірки посадовими особами Товариства надано графік відпусток працівників на 2020 рік при огляді котрого встановлено порушення вимог ч. 4 ст. 79 КЗпП України, а саме: черговість надання відпусток визначена графіком, затвердженим власником або уповноваженим ним органом однак не доведений до відома всіх працівників.

Порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України; ст. 21 ЗУ N504: в ході проведення планової перевірки посадовими особами Товариства надано для огляду заяви та накази, щодо надання щорічної основної відпустки працівникам, при огляді котрих встановлено порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України, а саме, заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Для прикладу відповідно до наказу №7к від 16.01.2020 ОСОБА_3 надано щорічну основну відпустку триватістю 24 катендарних дні з 16.01.2020, однак виплату заробітної плати за весь час щорічної відпустки виплачено 20.01.2020 відповідно до відомості на виплату готівки №ВЗП-000002.

Порушення вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України: в ході проведення планової перевірки посадовими особами Товариства надано заяви та накази про звільнення з роботи працівників, відомості нарахування та виплати розрахункових коштів при огляді яких встановлено порушення ч. 1 ст. 116 КЗпП України, а саме: при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від Товариства, провадиться не в день звільнення.

Для прикладу відповідно до наказу № 198 від 26.11.2019 про звільнення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за угодою сторін з 29.11.2019 на підставі заяв вищезазначених працівників від 26.11.2019, а виплату всіх сум, що належать їм від Товариства проведено до оплати 02.12.2019 відповідно до відомості на виплату готівки № ВЗП-000034 від 02.12.2019.

Порушення вимог ч. 1 ст. 117 КЗпП України: в ході проведення планової перевірки посадовими особами Товариства надано заяви та накази про звільнення з роботи працівників, відомості нарахування та виплати розрахункових коштів, табелів обліку використання робочого часу працівників при огляді яких встановлено порушення ч. 1 ст. 117 КЗпП України, а саме: у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в день звільнення, при відсутності спору про їх розмір, не виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Для прикладу відповідно до наказу №198 від 26.11.2019 про звільнення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за угодою сторін з 29.11.2019 на підставі заяв вищезазначених працівників від 26.11.2019, останнім робочим днем вищезазначених працівників відповідно до табеля обліку використання робочого часу працівників за листопад 2019 року було 29.11.2019 однак, виплату всіх сум, що належать їм від Товариства проведено до оплати 02.12.2019 відповідно до відомості на виплату готівки №ВЗП-000034 від 02.12.2019, а при огляді відомостей нарахування заробітної плати за листопад 2019 року встановлено відсутність нарахування середнього заробітку за весь час затримки виплати розрахункових коштів.

Дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання за викликом суду не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся за місцем проживання, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Відповідно до Глави 21 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

З метою усунення зловживань процесуальними правами особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності, уникнення затягування розгляду справи з огляду на строки накладення адміністративного стягнення, що можуть бути спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене, вважаю, що відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, можливо розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В рішенні від 21.07.2011 року у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом"

Оскільки, ОСОБА_1 клопотання про відкладення розгляду справи не подала, у протоколі вказавши пояснення по суті вчиненого правопорушення, з урахуванням обмежених строків розгляду справи, а також того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП може проводитися у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду такої у відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 268 КУпАП у разі відсутності правопорушника справу можна розглянути у його відсутності на підставі документів, які є в матеріалах справи.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна(умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності(ст.245 КУпАП).

Для визнання діяння правопорушенням і, відповідно, застосування передбачених правовими нормами санкцій необхідно встановити наявність у діянні особи складу адміністративного правопорушення.

Частина перша статті 41 КУпАП передбачає порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю -

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП доводиться повністю, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення № 13/237/0272, копією акту, складеного Управлінням держпраці у Львівській області від 22.03.2021 № 13/03/063-237/0146.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.41 КУпАП, оскільки вона вчинила порушення вимог законодавства про працю, що повністю доведено в суді.

Накладаючи стягнення за вчинене діяння, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, місце та час вчинення правопорушення, дані про особу порушника, майновий стан, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З врахуванням особи правопорушника, характеру вчиненого правопорушення, обтяжуючих та пом`якшуючих обставини, вважаю за необхідне накласти на нього стягнення у виді штрафуу розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Окрім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 33, 40-1, 221, 268, 283-287, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді 510 (п`ятсот десять) гривень штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому даної постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова надсилається для примусового виконання, а штраф стягується у подвійному розмірі.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Суддя __________ Нагірна О.Б.