Провадження №: 3/752/5662/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 червня 2021 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,

за участю прокурора - Прокопова О.Е.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Клапа І.М.,

встановив:

ОСОБА_1 , як особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, інкримінується порушення строку подання щорічної декларації відповідно до ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» за 2019 рік.

До початку судового розгляду захисник Клап І.М. заявив клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування вимог зазначив, що факт неподання ОСОБА_1 декларації був виявлений НАЗК не пізніше 26.06.2020. Таким чином, як на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення, так і на момент розгляду справи закінчилися, передбачені ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, що виключає провадження у справі. Посилання посадових осіб НАЗК про те, що моментом виявлення правопорушення є момент складення протоколу про адміністративне на його думку не відповідає обставинам та вимогам КУпАП, оскільки 26.06.2020 НАЗК направило ОСОБА_1 повідомлення про те, що вона не подала щорічну декларацію за 2019 рік. Зазначене свідчить про те, що посадовими особами перевіряючого органу, як мінімум 26.06.2020 був виявлений факт неподання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2019 рік.

ОСОБА_1 клопотання захисника підтримала. Суду зазначила, що строк подання декларації був порушений з поважних причини. Але вона наполягає на закритті провадження з підстав закінчення строків накладення адміністративного стягнення, розуміючи, що така підставі не є реабілітуючою.

Прокурор заперечив проти клопотання захисника про закриття провадження, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки датою виявлення правопорушення вважає дату складення протоколу НАЗК. Вважає, що строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП не закінчились, просив у клопотанні захиснику відмовити і розглянути справу по суті.

Вирішуючи клопотання сторони захисту, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 , як уповноваженій особі на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, інкримінується несвоєчасне подання щорічної декларації за 2019 рік, що полягає у наступному.

З 02.01.2019 у порядку переведення ОСОБА_1 призначена на посаду начальника відділу перспективного планування та інвестицій Управління міжнародного співробітництва та державних закупівель, із збереженням шостого рангу державного службовця.

Тобто, ОСОБА_1 , за посадою віднесена до суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», і у відповідності до ч.1 ст. 45 зазначеного Закону, з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби (COVID - 19)» № 530-ІХ від 17.03.2020, була зобов`язана подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, у строк до 01.06.2020.

Між тим, ОСОБА_1 фактично подала щорічну декларацію за 2019 рік, лише 29.06.2020.

Такі дії ОСОБА_1 посадовими особами НАЗК були кваліфіковані за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Як зазначено у протоколі, посадові особи НАЗК вважають датою виявлення правопорушення дату складення протоколу про адміністративне правопорушення - 28.04.2021, виходячи з того, що для встановлення наявності або відсутності ознак адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , необхідно було з`ясувати всі необхідні дані, завершенням з`ясування всіх даних, і фактичним виявленням правопорушення посадові особи НАЗК, вважають саме дату складення протоколу.

Між тим, з такими твердження посадових осіб Національного агентства з питань запобігання корупції, суд не може погодитися, з урахуванням наступного.

Положеннями частини 1 статті 45 зазначеного «Про запобігання корупції», з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби (COVID - 19)» № 530-ІХ від 17.03.2020, у 2020 році особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування зобов`язані були подати щорічну декларацію за 2019 рік, у строк до 01.06.2020.

Як встановлено з повідомлення НАЗК від 26.06.2020, яке адресованого ОСОБА_1 , Управлінням проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя НАЗК за результатами контролю щодо своєчасності подання декларацій особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування був виявлений факт неподання нею щорічної декларації за 2019 рік, у зв`язку із чим їй запропоновано у десятиденний строк з дня отримання повідомлення подати щорічну декларацію за 2019 рік.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну декларацію за 2019 рік ОСОБА_1 подала 29.06.2020, тобто із зазначеної дати Національного агентства з питань запобігання корупції могло дізнатися про вчинення правопорушення.

Зазначене свідчить про те, що саме 29.06.2020 Національним агентством з питань запобігання корупції був виявлений факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2019 рік, тобто вчинення правопорушення за ознаками ч.1 ст. 172-6 КУпАП, і саме із настанням даного факту почав перебіг строку, передбаченого ч.4 ст. 38 КУпАП, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення.

Протокол про адміністративне правопорушення за даним фактом відносно ОСОБА_1 був складений лише 28.04.2021. Які саме дії, що були направлені на необхідність встановлення наявності або відсутності ознак адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , з`ясовувалися протягом 10 місяців з дня фактичного виявлення правопорушення, судом не встановлено та у додатках до протоколу про це не зазначено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що як на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення, так і на момент його надходження до суду закінчився строк, передбачений ч.4 ст. 38 КУпАП, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення.

Відповідно до положень п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Не розпочинаючи провадження по справі, не встановлюючи обставини справи, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі, оскільки на момент розгляду її судом закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ч.4 ст. 38, ч.1 ст. 172-6, п.7 ч.1 ст. 247, 279, 280,283,п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд,

постановив:

Клопотання захисника Клапа Івана Михайловича задовольнити.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, закрити за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку, встановленого на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко