Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/806/20
Провадження № 3/506/40/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року смт Окни

Суддя Красноокнянського районного суду Одеської області Бурдинюк О.С., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВПД №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого в податковій службі, одруженого, маючого на утриманні двох дітей, який протягом року не піддавався адміністративному стягненню,

- за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 26.11.2020 року, о 17 годині 40 хвилин в смт Окни на вул. Центральній, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «SKODA-OCTAVIA» д/н НОМЕР_1 , при виїзді з прилеглої території Центральний парк, у порушення п.п.10.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України, від 10.10.2001, № 1306 (далі - Правила), не надав переваги в русі автомобілю «ВАЗ-2105» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по вул. Центральній, та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки.

За цим фактом співробітниками поліції, відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 200242 за ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні 28.01.2021 року, не погодився з обставинами викладеними в протоколі, вину не визнав, зазначивши, що правил дорожнього руху не порушував. При цьому пояснив, що виїжджаючи з прилеглої території «Центральний парк» зупинився, поглянувши ліворуч та праворуч, впевнився у безпечності маневру, відсутності перешкод, розпочав рух, повертаючи ліворуч, однак не встигнув завершити маневр, оскільки, раптово на великий швидкості з`явився автомобіль «ВАЗ-2105» під керуванням ОСОБА_2 , котрий,, як потім стало відомо, знаходився в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 також пояснив, що даний автомобіль рухався не по своїй смузі, а по зустрічній і навіть не прийняв ніяких дій для того, щоб уникнути зіткнення. Також зазначив, що на його думку ДТП сталося саме з вини водія автомобіля «ВАЗ-2105», оскільки останній суттєво перевищив швидкість руху та знаходися у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, просив не брати до уваги відомості про визнання ним вини, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та поясненнях, долучених до протоколу, оскільки він в такій ситуації опинився вперше, був у стані шоку і працівники поліції переконали його, що так буде краще.

Свідок ОСОБА_3 , у судовому засіданні 28.01.2021 року, суду пояснила, що вона є дружиною особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і підчас ДТП також була в автомобілі, на місці пасажира, поряд з водієм. Виїжджаючи від «Центрального парку» з другорядної дороги, ОСОБА_1 зупинився, подивився в обидві сторони і лише потім почав маневр, вона теж дивилася і ніякої перешкоди не було. Її чоловік майже завершив маневр аж раптом на великій швидкості з`явився автомобіль «ВАЗ-2105», котрий рухався по зустрічній смузі і сталося зіткнення. Свідок також зазначила, що водій ОСОБА_2 знаходися у стані сильного алкогольного сп`яніння, навіть не міг стояти на ногах.

У судовому засіданні 10 лютого 2021 року, потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що того вечора він рухався на своєму автомобілі по вул. Центральній у напрямку з площі до кафе «Фортуна», приблизно за 100 м він бачив, як водій автомобіля «SKODA-OCTAVIA» почав виїжджати з другорядної дороги, однак він ( ОСОБА_4 ) не зменшив швидкості, оскільки рухався по головній дорозі та вважав, що це проблема ОСОБА_1 , оскільки це він повинен уступити йому дорогу. Що стосується висновку про перебування у стані алкогольного сп`яніння, то він ( ОСОБА_4 ) стверджував, що оскільки він залишив вдома посвідчення водія, працівники поліції дозволили йому піти додому за документами, де він випив валер`янки, а тому, на його думку, алкотестер зафіксував стан алкогольного сп`яніння, при цьому зазначив, що ніяких доказів, які б спростували вищевказаний висновок лікаря, у нього не має. Крім того, потерпілий також повідомив, що є колишнім працівником міліції, має юридичну освіту і йому відома процедура оформлення відповідних матеріалів працівниками правоохоронних органів. Також підтвердив, що його автомобіль був поміщений на арешт площадку.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що знаходився від місця ДТП приблизно на відстані 300-400 метрів, і самої події не бачив, з водіями не спілкувався, а вже по розташуванню транспортних засобів, як колишній працівник поліції зрозумів хто з водіїв, в якому напрямку рухався та по якій траєкторії.

Допитаний як свідок ОСОБА_6 пояснив, що також не бачив самої події ДТП, а був запрошений працівниками поліції як понятий підчас оформлення конфіскації автомобіля «ВАЗ-2105» для доставки на арешт площадку. Також зазначив, що водій ОСОБА_2 вів себе підозріло і у нього склалося враження, що він у стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні 17.02.2021 року, свідок ОСОБА_7 пояснив, що підчас ДТП перебував в автомобілі «ВАЗ-2105» під керуванням ОСОБА_8 , як пасажир на задньому сидінні, однак у нього був дуже сильний стан алкогольного сп`яніння, тому він не взмозі пригадати обставини ДТП. Також свідок зазначив, що бачив, як в подальшому, автомобіль ОСОБА_8 забрав евакуатор.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що є працівником поліції та складала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП. 26.11.2020 року на лінію «102» надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася на вул. Центральній. По приїзду на місце вона побачила два транспортні засоби, котрі отримали механічні пошкодження. Водій ОСОБА_2 одразу намагався перекласти провину на свого знайомого ОСОБА_7 , стверджуючи, що це саме він був за кермом, однак люди, які були свідками цієї події, почали викрикувати, що він говорить неправду і тоді він погодився, що дійсно керував транспортним засобом. Також свідок зазначила, що ОСОБА_2 був у стані сильного алкогольного сп`яніння, керував автомобілем без посвідчення водія, та суттєво перевищив швидкість, що було помітно по гальмівній смузі . У зв`язку з чим, були прийняті відповідні постанови про накладення адміністративного стягнення та складений протокол за ст. 130 КУпАП. Протокол за ст.124 КУпАП, складено відносно ОСОБА_1 , оскільки він виїжджав з прилеглої території, а тому на її думку, в його діях вбачалося порушення п.10.2 ПДР України.

Дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, заслухавши пояснення учасників та допитавши свідків, відповідно до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Згідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У відповідності до положень ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлюючи, що в діях ОСОБА_1 присутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбачені ст.124 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та складаючи відносно нього відповідний протокол про адміністративне правопорушення працівник поліції виходив з того, що ОСОБА_1 при виїзді з прилеглої території, не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпеці свого маневру та допустив зіткнення з транспортним засобом, який рухався по головній дорозі.

Разом з тим, дані обставини не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи.

Так, дійсно, водій ОСОБА_1 , виїжджаючи на головну дорогу з прилеглої територій був повинен відповідно до п. 10.2 Правил перед проїзною частиною дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній. Як встановлено в ході розгляду справи, водій ОСОБА_1 у повному обсязі виконав дані вимоги Правил дорожнього руху та переконався у безпеці свого маневру.

Слід також звернути увагу, що в судовому засіданні працівник поліції, яка складала протокол про адміністративне правопорушення зазначила, що рішення про складання протоколу стосовно ОСОБА_1 приймалось лише з урахуванням того, що автомобіль під його керуванням виїжджав з прилеглої території на головну дорогу. Разом з тим, лише даний факт не може свідчити про порушення водієм Правил дорожнього руху.

Ці пояснення свідчать про наявність суперечностей з боку працівників поліції щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень п.п. 10.2 ПДР України, а відповідно до чинного законодавства усі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Більш того, як вбачається з наданих матеріалів, а саме згідно висновку щодо результатів лікарського огляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.11.2020 року інший водій - ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння 1,10‰. Даний висновок не спростовано.

Разом з тим, відповідно до п.2.9.а Правил водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Крім того, відповідно до п.2.3 б ПДР водій повинен бути уважним, слідкувати за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, слідкувати за технічним станом транспортного засобу та не відволікатися від керування цим засобом на дорозі.

Слід також звернути увагу, що потерпілий ОСОБА_2 особисто пояснив в ході розгляду справи, що бачив приблизно за 100 м як ОСОБА_1 почав маневр, але одразу не прийняв ніяких заходів для уникнення зіткнення транспортних засобів.

Тобто уникнути зіткнення було б можливим, якщо б і інший водій прийняв відповідні заходи та дотримався положень ПДР України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25). який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Враховуючи викладене вище, суддя дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 276, 278, 284, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови, а прокурором - в межах повноважень, визначених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Бурдинюк О. С.