П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М., за участі захисника ОСОБА_1 - Сотник В.М. , розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, які надійшли з УПП в Закарпатській області ДПП, відносно гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 370849 від 11.10.2020 року, вбачається, що 11.10.2020 року о 09 год. 15 хв. по вул. Тімірязєва,23 в м. Ужгород, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом із ознаками в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря в ЗОНД Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується розміщеним оголошенням на сайті Ужгородського міськрайонного суду про розгляд даної справи, а також надісланими судовими повістками про виклик його до суду.

Захисником ОСОБА_1 -адвокатом Сотник В.М. у судовому засіданні подано ряд клопотань, зокрема і про виклик свідка ОСОБА_2 , який знаходився за кермом транспортного засобу саме 11.10.2020року а також надано письмові пояснення та заперечення на спростування протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з його необґрунтованістю, безпідставністю.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не виявив бажання брати участь у розгляді справи, а тому, вважає за можливе розгляд справи провести без його участі та за участю його захисника адвоката Сотник В.М., що не може вплинути на повноту та об`єктивність вирішення справи.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Сотник В.М. підтримав подані письмові пояснення та просив провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю у його діях складу адмінправопорушення. У своїх поясненнях зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено з грубим порушенням вимог закону, що регулюють дані правовідносини, без дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 254, 256 КУпАП, містить ряд виправлень та зазначено не зрозумілі дані щодо перебування «із ознаками сп`яніння» чи «в стані сп`яніння» ОСОБА_1 , а також протокол міститься посилання на висновок лікаря без зазначення дати складення такого висновку та зазначення відсотку проміле стану сп`яніння, яке виявлено під час огляду, як у протоколі, так і у самому висновку лікаря. У своїх поясненнях зазначає також , що відсутні будь які докази фіксації того, що саме ОСОБА_1 був зупинений та був водієм транспортного засобу Renault д.н.з НОМЕР_1 та у визначений законом порядок водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків, оскільки, ОСОБА_1 не відмовлявся від такого проходження, за участі свідків .

Суд враховує положення про те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 -адвоката Сотник В.М, пояснення свідка ОСОБА_2 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи характер і обставини вчиненого правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність по ній настає 1) у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» ПДР України), 2) у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів (п. 2.9 «г» ПДР України), 3) а також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР).

Таким чином, для кваліфікації діяння за ч.1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити, що особа: керувала транспортним засобом, при цьому будучи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; або передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, за умови, що тому, хто передає керування, відомо про такий стан; або керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №370849 від 11.10.2020 року, вбачається, що 11.10.2020 року о 09 год. 15 хв. по вул. Тімірязєва,23, м. Ужгород, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом із ознаками та в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився у встановленому законом порядку у лікаря в ЗОНД . Результат позитивний.

Так, захисником ОСОБА_1 - адвокатом Сотник В. М. у своєму клопотання зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП, зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення містяться ряд виправлень та зазначено не зрозумілі дані щодо перебування «із ознаками сп`яніння» чи «в стані сп`яніння» ОСОБА_1 , а також такий містить посилання на висновок лікаря без зазначення дати складення такого висновку та зазначення відсотку проміле стану сп`яніння, що виявлено під час огляду останнього .

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, проводиться у відповідності до розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 та вимог норм КУпАП.

Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена Наказом МВС України. МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом Інструкція) - визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п.2 та п.3 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п 6. розділу І вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу 1 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно вимог п.22 розділу ІІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Частинами 2, 3, 5 ст.266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 7 Розділу ІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом ВС України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було проведено не на місці зупинки транспортного засобу, а в КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоровя та медицини залежностей» та згідно висновку лікаря щодо огляду на стан сп`яніння від 11.10. 2020 року ОСОБА_1 на час медичного огляду в 9 год. 30 хв. 11.10. 2020 року перебував в стані алкогольного сп`яніння, при цьому, в самому висновку лікаря щодо огляду на стан сп`яніння не зазначено точну кількість проміле алкоголю, яка була виявлена в організмі ОСОБА_1 та доказів про перевищення ОСОБА_1 0,2 проміле алкоголю в крові матеріали справи не містять.

Також у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 та його захисник Сотник В.М. не згідні з даними протоколу та зазначають про те, що за кермом знаходився саме ОСОБА_2 та захисником адвокатом Сотник В.М. було подано клопотання про виклик і допит свідка ОСОБА_2 у судовому засіданні.

Так, будучи допитаним у судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що 11.10.2020р. близько 09.00 години він будучи за кермом автомобіля марки «Renault »д.н.з НОМЕР_1 разом з ОСОБА_1 їхали по вулиці Тімірязєва і в кінці вказаної вулиці виїхавши на об`їзду дорогу зупинились навпроти ресторану «Кілікія», оскільки він згадав, що забув забрати з свого дому деякі речі та документи. Оскільки, він проживає по вулиці Ротмана , позаду ресторану «Кілікія», то вирішив побігти за речами пішки залишивши у машині ОСОБА_1 . Через деякий час , йому зателефонував ОСОБА_1 і повідомив про те, що його забрали працівники поліції на власному авто до медичного закладу для проходження медичного огляду.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, такий обов`язок покладається саме на водія транспортного засобу, який керує автомобілем.

Відповідно до роз`яснень, що міститься в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. №14 під керуванням транспортними засобами слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, факт керування автомобілем може бути доведений: показаннями потерпілих або свідків правопорушення; фотознімками, відеозаписами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тобто і відео з камер поліцейських, і відеозаписи з камер спостереження та відео реєстраторів автомобілів самих правопорушників, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, є доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відеозапис, надісланий до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення, який було досліджено в судовому засідання, не містить даних, які б підтвердили факт перебування за кермом, та факт керування транспортним засобом, саме ОСОБА_1 .. З відтвореного та дослідженого під час судового засідання відеозапису не вбачається, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу «Renault »д.н.з НОМЕР_1 .

Таким чином, суд вважає що даний відеозапис не може без обєктивного підтвердження цього факту іншими фактами слугувати доказом, оскільки, він не відтворює факт вчиненого адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі (ч. 1 ст. 256 КУпАП).

Натомість, працівниками поліції при складанні адіміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 даних вимог закону дотримано не було.

Так, даний протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містить суперечливі відомості щодо перебування особи із ознаками чи в стані алкогольного спяніння, такий не містить даниих щодо дати складання медичного висновку щодо результатів медичного огляду та не містить відомостей про результати огляду на стан спяніння з зазначенням кількості проміле в крові особи , яка проходила медичний огляд.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Окрім того, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з приписів статті 251 КУпАП правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набуття ним доказової сили. Протокол, який складено з порушенням закону (в даному випадку відсутність показника результату освідчення на стан спяніння, суті адміністративного правопорушення ) не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення , при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Встановлені у суді обставини не підтверджують правильність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення та дотримання поліцейським встановленого порядку складання протоколу та правил і порядку медичного огляду водія на стан сп`яніння.

У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За вищезазначених обставин, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст.247, ст. ст.284,287 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул