КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№33/824/1013/2021 Постанова винесена суддею Примаченком В.О.
Категорія: ст. 173 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю захисника Буянова І.В. та представника Департаменту патрульної поліції - Кашка В.А., розглянувши апеляційну скаргу представника Департаменту патрульної поліції - Кашка В.А. на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква Київської області, громадянки України, непрацюючої, неодруженої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 годин.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, 04 вересня 2020 року в 0 год. 30 хв. за адресою: м. Біла Церква, бул. Олександрійський, 41, ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в громадському місці нецензурно висловлювалась в бік працівників поліції, перешкоджала руху службового автомобіля «MITSUBISHI», номерний знак НОМЕР_1 на синьому фоні, своїми діями наносила удари по службовому автомобілю, а саме: по капоту, що спричинили його пошкодження.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник Департаменту патрульної поліції - Кашко В.А., вважаючи постанову суду незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з`ясування всіх обставин у справі, що призвело до порушення процесуальних прав потерпілої сторони у справі, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню, та стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції завдані матеріальні збитки у сумі 6 220 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в рамках розгляду справи представником потерпілої юридичної особи Департаменту патрульної поліції було надано пояснення з приводу розміру завданих матеріальних збитків винуватими діями ОСОБА_1 та на підставі ст. 40 КУпАП заявлено клопотання про стягнення з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції суми завданих збитків - 6 220 гривень, що підтверджені матеріалами справи, та відомості про завдання яких, відповідно до п. 10 розділу 1 Наказу Міністерства внутрішніх справ від 06.11.2015 № 1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 070285 від 15.12.2020, суб`єктом владних повноважень дотримано вимогу та в фабулі протоколу зазначено відомості про причинний зв`язок винних дій та настання збитків, та матеріалами кримінального провадження, доданими до протоколу, підтверджено суму завданих збитків.

Однак судом першої інстанції не було досліджено у судовому засіданні питання щодо відшкодування завданої матеріальної шкоди, та в рішенні жодним чином не обґрунтовано підстави відхилення чи задоволення вище вказаного клопотання представника потерпілого, та жодним чином не вирішено питання відшкодування завданої матеріальної шкоди, що в свою чергу є підтвердженою належними та допустимими доказами, а взаємозв`язок між винуватими діями та настанням негативних наслідків встановлений під час розгляду справи.

За таких обставин, судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовано всі обставини у справі, внаслідок чого рішення прийняте з порушенням процесуальних прав потерпілої особи.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення представника Департаменту патрульної поліції - Кашка В.А. на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення захисника Буянова І.В. проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані.

Статтею 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство. Диспозиція вказаної норми закону дає визначення поняття дрібне хуліганство - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

«Інші подібні дії» у розумінні статті 173 КУпАП є надзвичайно різноманітними. Вони можуть включати в себе (але не обмежуються): вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками, лихослів`я по телефону; співання непристойних пісень; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільна без потреби зупинка комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; неправдиве повідомлення про смерть родичів, знайомих, якщо це не призвело до тяжких наслідків; грубе порушення черг, яке супроводжується ображенням громадян та проявленням неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені у судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані у:

- протоколі про адміністративне правопорушення, який підписаний відповідною посадовою особою та й самою ОСОБА_1 без будь-яких заперечень;

- протоколі огляду місця події від 04.09.2020 року, відповідно до якого, при огляді службового автомобіля «MITSUBISHI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, ззовні на передній частині капоту виявлені пошкодження, а саме - п`ять вм`ятин, розташованих над фарами у горизонтальному положенні, найбільша вм`ятина - крайня з права;

- протоколі огляду предметів від 14.09.2020 року, яким здійснено перегляд відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано події, що відбувались 04 вересня 2020 року за участю ОСОБА_1 ;

- витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000531 від 04.09.2020 року, відомості до якого були внесені за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України;

- рапортах помічника чергового Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області Дашкевича Т.О.;

- схемі транспортного засобу, відповідно до якої, автомобіль з д.н.з. НОМЕР_2 має пошкодження лакофарбового покриття лівого та правого крила, скол задніх правих дверей, пошкодження заднього бамперу (знизу з ліва);

- постанові про визнання речовим доказом від 14.09.2020 року;

- протоколі допиту представника потерпілого ДПП у Київській області - Кашка В.А. від 11.09.2020 року;

- заяві представника Департаменту патрульної поліції В. Кашка від 11.09.2020 року адресованою начальнику сектору дізнання Білоцерківського ВП ГУНП у Київській області М. Гопаці щодо визнання Департаменту патрульної поліції потерпілим у кримінальному провадженні № 0000531 та щодо пошкодження службового автомобіля MITSUBISHI Outlander, н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні);

- протоколах допитів свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 14.09.2020 року по обставинам події;

- акті обстеження автомобіля від 08.09.2020 року, згідно з яким, представник автомайстерні «АвтоДОМ» ОСОБА_4 у присутності начальника ВЗД БПП в місті Біла Церква Лагути П.А. провів огляд транспортного засобу MITSUBISHI Outlander, н.з. НОМЕР_2 , рік випуску 2019, власником якого є Департамент патрульної поліції, і за результатами діагностики та дефектовки автомобіля встановив пошкодження капоту автомобіля, який потребує відновлення, а саме: демонтаж та рихтувальні роботи - 1 850 грн.; підготовка, шпаклівка та фарбування капота - 3 500 грн.; підготовка поверхні та поклейка спецзнаків - 870 грн., всього на суму - 6 220 грн.;

- DVD диску з відеозаписом обставин події;

- фотокартці пошкоджень автомобіля MITSUBISHI, н.з. НОМЕР_2 ;

- висновку службового розслідування від 30.10.2020 року за фактом пошкодження капоту службового автомобіля MITSUBISHI Outlander, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 батальйону поліції в місті Біла Церква УПП у Київській області гр. ОСОБА_1 , що мало місце 04.09.2020 року;

- постанові від 29.09.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000531 за ознаками кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу цього правопорушення.

Оцінивши в сукупності всі докази, зібрані у справі, суд першої інстанції дав їм належну оцінку і об`єктивно розцінив дії ОСОБА_1 як хуліганські, враховуючи обстановку та спосіб вчинення правопорушення, зокрема ту обставину, що ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в громадському місці нецензурно висловлювалась в бік працівників поліції, перешкоджала руху службового автомобіля «MITSUBISHI», номерний знак НОМЕР_1 на синьому фоні, та наносила удари по службовому автомобілю, а саме: по капоту, що спричинило його пошкодження.

При цьому, вказані дії вчинені ОСОБА_1 безпричинно, оскільки будь-яких пояснень з приводу причин свого вчинку вона, посилаючись на ст. 63 Конституції України, не надала, а під час розгляду справи у суді першої інстанції свою вину у вчиненому правопорушенні визнала повністю та підтвердила викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, вказавши, що наносила кулаком 3-4 удари по службовому автомобілю, що передбачає наявність хуліганського мотиву та демонстративну зневагу до встановлених у суспільстві правил поведінки та моралі.

Отже, сукупністю досліджених судом доказів спростовуються пояснення захисника Буянова І.В. під час апеляційного розгляду про те, що у протоколі огляду не було зафіксовано пошкоджень автомобіля MITSUBISHI, а оцінка пошкоджень даного автомобіля ФОП ОСОБА_4 є недійсною, та відповідно, що у діях ОСОБА_1 наявний склад іншого правопорушення, а саме непокора працівникам поліції, а не ст. 173 КУпАП, та відповідно вони розцінюються судом апеляційної інстанції як спосіб захисту та намагання ОСОБА_1 ухилитися від відповідальності за вчинене.

Що ж стосується відповідальності за завдану Департаменту патрульної поліції шкоду, то вказане питання не є предметом розгляду даної справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з тим, враховуючи правовідносини щодо відшкодування майнової шкоди у справах про її заподіяння та стягнення, розмір такої шкоди має доводитися з урахуванням дотримання принципів цивільного судочинства, які КУпАП не містить, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 40 КУпАП, питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП, і дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

У відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, суд, при накладенні стягнення на ОСОБА_1 , врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, обставин, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність, і обґрунтовано визначив вид та розмір стягнення у виді громадських робіт строком на 40 годин, що в повній мірі відповідає санкції ст. 173 КУпАП і за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, а також відповідає і меті виховання особи, що їх вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника Департаменту патрульної поліції - Кашка В.А. залишити без задоволення, а постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 годин, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.