Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 759/8697/21
Номер провадження 33/824/2871/2021
суддя у суді першої інстанції А.М. Ясельський

10 червня 2021 року місто Київ

Номер справи 759/8697/21

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , переглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 25 травня 2021 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на якого накладеного адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 25 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят).

Вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_1 , 16.04.2021 приблизно о 22 год. 40 хв. в м.Києві, Гостомельська площа, 1, керуючи автомобілем «Кадилак», д.н.з. НОМЕР_2 , при виїзді з паркомісця, не надав перевагу в русі автомобілю «Шкода», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по проїзній частині, внаслідок чого здійснив зіткнення з даним автомобілем, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 «Б», 10.2 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України, Правила).

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадженні у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя неповно дослідив обставини справи та наявні в матеріалах справи докази. А саме, не врахував, що він та водій автомобіля «Шкода» рухались по паркінгу супермаркету «Новус» за адресою: м.Київ, Гостомельська площа, 1, де згідно відповіді на запит депутата Київської міської ради з КП «Центр організації дорожнього руху» від 25.05.2021 вказане підприємство не брало участі в розробці схеми організації дорожнього руху та встановленні дорожніх знаків. Відтак, ніяких пріоритетів, що можуть давати дорожні знаки або розмітка на вказаному паркінгу немає. З урахуванням наведеного, всупереч інкримінованого йому порушення п.п.2.3 (б), 10.2 ПДР України, він не міг виїжджати ані на дорогу, ані на проїзну частину, так як рухався по вказаному паркінгу.

Вказував, що в даній ситуації саме водій автомобіля «Шкода» повинен був дати йому перевагу у русі, відповідно до п.16.12 ПДР України. При цьому, на викладені водієм вказаного автомобіля пояснення стає незрозумілим чому він не зупинив свій автомобіль, коли з його слів ОСОБА_1 раптово перекрив дорогу. За вказаних обставин, оскільки ОСОБА_1 вважав, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді є саме водій автомобіля «Шкода» - ОСОБА_2 , суд першої інстанції формально розглянув дану справу, чим не дотримався вимог ст.245 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній доводи, просив скаргу задовольнити та скасувати постанову суду як незаконну.

Потерпілий ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції пояснив, що 16.04.2021 він рухався по дорозі паркінгу в своїй полосі за відповідною стрілкою напрямку руху, щоб виїхати із парковки. Проте, рухаючись по дорозі та будучи впевненим у своїй перевазі руху, зненацька попереду з паркомісця виїхав автомобіль «Кадилак» під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого, немаючи можливості затормозити, відчув зіткнення із вказаним автомобілем. Повідомив суду, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносного вказаного водія поліцейськими було переглянуто відеозапис з камер відеоспостереження магазину та підтверджено надані ним пояснення щодо викладених обставин.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, думку потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, суддя виходив з тих обставин, що в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, оскільки ним порушено вимоги п.п.2.3 «Б», 10.2 ПДР України, його провина у скоєнні правопорушення доведена в повному обсязі.

З таким висновком судді погоджується й апеляційний суд, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 10.1 ПДР України встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає (п.10.2 ПДР України).

Відповідно до вимог п.2.3 «Б» Правил для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Судовим розглядом встановлено, що 16 квітня 2021 року о 22год. 40хв. у м.Києві, Гостомельська площа, 1, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Кадилак», д.н.з. НОМЕР_2 , та при виїзді з паркомісця супермаркету «Новус» не надав переваги в русі автомобілю «Шкода», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по проїзній частині, внаслідок чого відбулось зіткнення вказаних автомобілів у результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Зазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №126760 від 16.04.2021, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями водіїв та фотознімком з місця, де відбулась вказана ДТП.

Виходячи із встановлених обставин події ДТП, яка мала місце 16 квітня 2021 року, убачається, що водій автомобіля «Кадилак», д.н.з. НОМЕР_2 , міг уникнути зіткнення з автомобілем «Шкода», д.н.з. НОМЕР_3 , що рухався по проїзній частині, при виконанні вимог п.п.2.3 «Б», 10.2 ПДР України, а саме уважно стеживши за дорожньою обстановкою та надавши перевагу у русі вказаному транспортному засобу, що вже рухався про проїзній частині.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Доказів щодо спростування висновків судді про порушення ОСОБА_1 п.п.2.3 «Б», 10.2 ПДР України матеріали справи не містять, не надано таких доказів і апеляційному суду.

При розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування суддею норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення правил дорожнього руху саме з боку водія автомобіля «Шкода» - ОСОБА_2 , а саме ненадання автомобілю «Кадилак» під керуванням ОСОБА_1 переваги у русі згідно вимог п.16.12 ПДР України апеляційним судом не приймаються, оскільки вказані вимоги ПДР України поширюються на порядок переїзду перехресть рівнозначних доріг, де водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Відповідно до наявних у матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_1 , з його слів 16.04.2021 він рухався по майданчику біля супермаркету «Новус», і так як на даній території не організований дорожній рух, не встановлено жодних дорожних знаків, які могли б надавати перевагу в русі, пригальмував, надаючи перевагу автомобілю, який рухався праворуч від нього. Оскільки того дня була темна пора доби та йшов дощ, ОСОБА_1 , побачивши боковим зором ліворуч від себе рух автомобіля «Шкода» та відчув зіткнення із ним. На момент скоєння ДТП вказаній водій під час руху займався розкладанням речей на передньому сидінні, тобто зовсім не контролював ситуацію та навіть не намагався зупинити своє авто, тим самим порушив вимоги п.2.3 «Б» ПДР України.

З письмових пояснення водія ОСОБА_2 убачається, що останній у день дорожньо-транспортної пригоди виїжджав з парковки супермаркету «Новус» по всім правилам дорожнього руху, рухався у своїй полосі за напрямком стрілки, був впевнений у правильності свого руху та надання йому переваги у русі іншими водіями. Проте, зненацька з паркомісця на великій швидкості виїхав автомобіль «Кадилак», д.н.з. НОМЕР_2 , та перекрив йому дорогу внаслідок чого відбулося зіткнення. Надалі, ОСОБА_2 був вимушений здати автомобілем назад задля того, щоб водій вказаного автомобіля вийшов з машини. В результаті вказаних подій ОСОБА_2 викликав працівників поліції, які зафіксували у протоколі вказане порушення ОСОБА_1 , що також було підтверджено камерами відеоспостереження магазину.

Показання потерпілого ОСОБА_2 повністю узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, зі схемою дорожньо-транспортної пригоди щодо розташування транспортних засобів після зіткнення, з переліком видимих їхніх зовнішніх пошкоджень в частині характеру та локалізації пошкоджень, які мали автомобілі після дорожньо-транспортної пригоди.

Вищевказані обставини свідчать про правдивість показань потерпілого ОСОБА_2 та їх відповідність фактичним обставинам дорожньо-транспортної пригоди в межах обвинувачення, яке висунуто особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відтак, з огляду на викладене, а також складену працівниками схему дорожньо-транспортної пригоди, наданий фотознімок з місця парковки, де сталася вказана пригода, та на якому відображена дорожня розмітка із відповідним напрямком руху, апеляційний суд приходить до висновку, що вказані пояснення ОСОБА_1 не узгоджуються з матеріалами справи та не спростовують висновків судді про наявність в його діях порушення п.п.2.3 «Б», 10.2 ПДР України.

При цьому, викладені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі доводи щодо відсутності дорожньої розмітки не можуть бути підтверджені наданою ним відповіддю КП «Центр організації дорожнього руху» від 25.05.2021 за №053/04-14/2535, оскільки із вказаної відповіді не вбачається, що територія, де трапилася вказана дорожньо-транспортна пригода, а саме за адресою - м.Київ, площа Гостомельська, 1, супермаркет «Новус», перебуває саме у КП «Центр організації дорожнього руху».

Водночас, апеляційний суд також не приймає доводи апеляційної скарги про наявність в діях ОСОБА_2 порушень вимог Правил дорожнього руху України, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статей 7, 254 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах складеного протоколу, що є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до наявних матеріалів справи не убачається, що відносно водія ОСОБА_2 поліцейськими складався протокол про адміністративне правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги висновків судді щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, внаслідок порушення ним вимог п.п.2.3 «Б», 10.2 ПДР України не спростовують, підстав для скасування постанови судді Святошинського районного суду міста Києва від 25 травня 2021 року та закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП не встановлено.

Керуючись ст.ст. 245, 251, 256, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 25 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: