Справа № 151/500/20
Провадження № 33/801/115/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Моцний В. С.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 22 грудня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, -

в с т а н о в и в:

Постановою Чечельницького районного суду Вінницької області від 22 грудня 2020 року

ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп. на користь держави.

В постанові суду зазначено, що 02.10.2020 року о 23 год. 30 хв. ОСОБА_1 в смт. Чечельник по вул. Садова керував автомобілем NISSAN SANNY, реєстраційний номер НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із такою постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 22 грудня 2020 року, і закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення. Посилається що у протоколі він не відмовлявся від проходження огляду, а висловив не згоду з підозрою поліцейського. Стверджує, що поліцейським порушено порядок складення протоколу, а також звертає увагу, що в направленні вказаний не найближчий територіально наближений заклад. Зазначає, що не був відсторонений від керування транспортним засобом у відповідності до ст. 266 КУпАП. Розгляд справи у суд і відбувся без нього, його не було повідомлено належним чином про день та час судового розгляду

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 подану апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність, за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена зокрема, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №461010 від 02.10.2020 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відео матеріалами з нагрудної камери поліцейських.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція) якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як передбачено п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як зазначено в апеляційній скарзі, заявник заперечує факт відмови його від проходження медичного огляду, однак докази, які б спростовували інформацію про його відмову в проходженні такого огляду, в протоколі, рапорті, поясненнях свідків, акті огляді, направленні відсутні. Дана обставина також підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду та підтвердив факт вживання алкогольних напоїв.

Щодо твердження апеляційної скарги, що поліцейськими порушено порядок складення протоколу, необхідно зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь які докази, які б свідчили про порушення працівниками поліції Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а також ОСОБА_1 не надано таких доказів апеляційному суду.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі стосовно зазначення поліцейськими в направленні «Бершадської ЦРЛ», як такого закладу охорони здоров`я що не існує замість зазначення КП «Чечельницька лікарня планового лікування» слід зазначити наступне.

Відповідно до Наказом Департаменту охорони здоров`я та реабілітації Вінницької обласної державної адміністрації № 30 від 04.09.2020 року про організацію огляду на стан сп`яніння водіїв в закладах охорони здоров`я області затверджено перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв. До вказаного переліку входить КНП «Чечельницька центральна районна лікарня», який є найближчим закладом охорони здоров`я, який має право проводити огляд на стан сп`яніння водіїв. Дійсно в направленні ( а. с. 5) з невідомих причин зазначено Бершадську ЦРЛ, проте така невідповідність дій поліцейських Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не спростовує факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, будь-яких заперечень, пов`язаних з тим, що його напрвили не до найближчого закладу охорони здоров`я, а саме тому він відмовляється пройти такий огляд, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Судом першої інстанції були допитані в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були зазначені в Протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вказані, як свідки відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, які підтвердили, що у їхній присутності ОСОБА_1 відмовився і від проходження медичного огляду за допомогою алкотестера «Драгер» і від медичного огляду в лікарні.

Отже долучені до матеріалів справи:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 461010 від 02.10.2020 року (а. с. 2);

- пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а. с. 3);

-Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ( а. с. 4);

-Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а. с. 5)

- Рапорт поліцейського СРЯПП №3 Чечельницького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області сержанта поліції Лесика В.;

-Відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції на диску, (а. с. 9) в своїй сукупності підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що він не належним чином був повідомлений судом першої інстанції про день та час розгляду справи слід зазначити.

В матеріалах справи містяться конверти з рекомендованими повідомленнями про вручення, які повернулись на адресу місцевого суду (а. с. 13, 17, 18) також рекомендоване повідомлення про вручення члену сім`ї ОСОБА_4 ( а. с. 15), а також Рапорт поліцейського СРПП Чечельницького ВП ГУНП у Вінницькій області капрала Пастернака Д., в якому зазначено, що ним повідомлено дружину ОСОБА_1 ОСОБА_5 про день та час розгляду справи, однак вона відмовилася отримати судову судову повістку.

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини в справах "Пономарьов проти України" та "Мушта проти України", сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дії заявника, апеляційний суд розцінює як ухилення від притягнення до адміністративної відповідальності та недобросовісне ставлення до виконання своїх процесуальних обов`язків

Згідно з ч. 1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). У відповідності до ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпного переліку справ, розгляд яких проводиться за обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не відноситься. ОСОБА_1 був належним чином в розумінні ст. 277-2 КУпАП повідомлений про розгляд справи. Тому з метою дотримання строку розгляду адміністративної справи, визначеного ст. 38 КУпАП, з урахуванням дати вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, місцевий суд правомірно розглянув справу за відсутності правопорушника

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Твердження ОСОБА_1 про невиконання працівниками патрульної поліції вимог ст. 266 КУпАП щодо не відсторонення його від керування транспортним засобом жодним чином не спростовує його вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а лише свідчить про неналежне виконання уповноваженими особами патрульної поліції своїх обов`язків.

Отже, у суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності та законності постанови Чечельницького районного суду Вінницької області від 22 грудня 2020 року та не можуть слугувати підставами для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, подана апеляційна скарга не може бути задоволена. Постанова судді про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Чечельницького районного суду Вінницької області від 22 грудня 2020 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 22 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета