Справа №: 242/2739/21
Провадження № 3/242/1182/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року м. Селидово

Суддя Селидівського міського суду Донецької області Хацько Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Відділу поліції № 3 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Селидове, Донецької області, громадянки України, фізичної особи-підприємця, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 685593 від 19.05.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 19 травня 2021 року о 14 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 займався забороненим видом господарської діяльності, а саме здійснював продаж алкогольних напоїв домашнього виробництва «самогону» за ціною 60 грн. 00 коп. за 0,5 л. Тим самим, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164-16 КУпАП.

В судове засіданні ОСОБА_1 не з`явився про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надала суду письмові пояснення, відповідно до яких вину у вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП не визнав, та зазначив, що матеріалами справи не доведено факт здійснення торгівлі систематично, що є істотною ознакою даного правопорушення. В протоколі зазначено у якості свідка ОСОБА_2 , про те, матеріали справи не містять письмових пояснень вказаного свідка. Крім того, протокол № 70 від 20.05.2021 року про дослідження проб харчових продуктів не містить печатки та пред`явлений до Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області, тобто до органу, якого на теперішній час не існує. В зв`язку із чим, матеріали справи не містять жодних належним та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП. Просить суд закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Положення ст. 9 КУпАП визначають, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку, законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 164-16 КУпАП України передбачає адміністративну відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Насамперед саме слово «діяльність» означає систематичні дії членів суспільства, їхніх об`єднань, спрямовані на досягнення певного результату. Змістом цих дій є виготовлення та реалізація продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, а метою задоволення суспільних потреб у відповідних благах, які повинні мати цінову визначеність, тобто функціонувати як товар.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України наданих в абз.2 п.2 постанови «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» від 25 квітня 2003 року №3 зазначено, що господарська діяльність - це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку. Згідно з роз`ясненнями, що надані в п.4 вказаної постанови, під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Склавши протокол про адміністративне правопорушення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, правоохоронні органи повинні були навести докази того, що ОСОБА_1 не тільки здійснював торгівлю самогоном, але робив це систематично з зазначенням встановлених дат та часу цих послуг, що складає істотну ознаку адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.164-16 КУпАП.

Так, поліцейським, виходячи зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, було встановлено, що ОСОБА_1 19 травня 2021 року о 14 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 займався забороненим видом господарської діяльності, а саме здійснював продаж алкогольних напоїв домашнього виробництва «самогону» за ціною 60 грн. 00 коп. за 0,5 л..

Таким чином, з фабули протоколу вбачається, що здійснення продажу алкогольних напоїв домашнього виробництва «самогону» ОСОБА_1 мав місце 19.05.2021 року, тобто було встановлено лише один факт продажу.

Згідно ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Долучені до протоколу постанови про притягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 177 КУпАП, на думку суду, не можуть бути визнані достатніми для підтвердження винуватості ОСОБА_1 , оскільки вищевказані особи не допитані у якості свідків в рамках даної справи та відомості про цих осіб відсутні в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, фабула протоколу не містить в собі даних щодо продажу ОСОБА_1 алкогольних напоїв домашнього виробництва «самогону» 15.05.2021 року та 17.05.2021 року, як це зазначено в тексті постанов про притягнення вищевказаних осіб до адміністративної відповідальності.

Поміж іншим, матеріали справи не містять протоколу допиту чи то письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення.

В даному випадку слід зауважити, що у рішенні Європейський суд з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, враховуючи те, що відповідальність за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП настає за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, на думку суду, до матеріалів справи необхідно було додати копію постанови про закриття кримінального провадження,у разі винесення слідчим такої постанови. При цьому в матеріалах справи відсутні відомості про наявність постанови про закриття кримінального провадження або її відсутність.

Поміж іншим, суд не може взяти у якості належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП протокол № 70 від 20.05.2021 року про дослідження проб харчових продуктів, оскільки він не міститься печатки установи, яка здійснювала лабораторне дослідження, часу відбору, величини партії, кількості, тощо.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно за ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 283, 285 КУпАП,

П о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 685593 від 19.05.2021 року, закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову суду може бути подано до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.О. Хацько