Справа №949/710/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Відділу прикордонної служби "Дубровиця" Житомирського прикордонного загону ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого на посаді інспектора прикордонного контролю. 3-ої категорії - дозиметрист групи інспекторів прикордонного контролю відділу інспекторів прикордонної служби "Переброди" відділу прикордонної служби "Дубровиця" в/ч 1495, проживаючого в АДРЕСА_1 .

за ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №237585 від 08 червня 2021 року, ОСОБА_1 , з 09 год. 03 травня 2021 року до 09 год. 04 травня 2021 року виконував наказ на охорону державного кордону на ділянці відділення інспекторів прикордонної служби "Переброди", відділу прикордонної служби "Дубровиця" в прикордонному наряді "Прикордонний патруль" спільно з сержантом ОСОБА_2 , в ході раптової перевірки несення служби п/н "ПП" з 06 год. по 06 год. 25 хв. 04 травня 2021 року в.о. НВІПС "Переброди" капітаном ОСОБА_3 спільно з офіцером ВВБ капітаном ОСОБА_4 виявлено, що о 06 год. 10 хв. п/н "ПП" перебував в службовому приміщенні ППР "Переброди", згідно графіку в період з 06 год. по 08 год. була запланована перевірка лінії ДК в межах прикордонного знаку 0785-0784.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив правила несення прикордонної служби під час виконання обов`язків в п/н "ПП", вчинене в умовах особливого періоду та вимоги підпунктів 6, 11 пункту 2, підпункту 9 пункту 5 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 19.10.2015 року №1261, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 свою вину визнав повністю.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі. У своїй заяві зазначив, що погоджується з обставинами викладеними в матеріалах справи, вину свою визнав в повному обсязі та щиро розкаюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя дійшла наступних висновків.

За змістом ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 172-18 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 "Про часткову мобілізацію". Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Згідно п. 6 Глави 2 Розділу ІІ "Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України" (далі - Інструкція), кожен прикордонник під час несення служби у прикордонному наряді відповідає за точне та своєчасне виконання покладених на нього завдань та обов`язків.

Згідно п. 11 Глави 2 Розділу ІІ Інструкції, прикордонним нарядам забороняється: приймати будь-які предмети (речі) від будь-яких осіб та передавати предмети (речі) будь-кому, якщо інше не встановлено законодавством України; надавати будь-кому інформацію про осіб, транспортні засоби, вантажі, що переміщуються через державний кордон, якщо інше не передбачено законом; надавати переваги в перетинанні державного кордону або при в`їзді на тимчасово окуповану територію та виїзді з неї особам, транспортним засобам та вантажам; вносити до баз даних завідомо неправдиву інформацію; торкатися будь-яких підозрілих предметів, виявлених на ділянці, що охороняється; залишати ділянку, що охороняється (місце несення служби), або переміщуватись на іншу до зміни чи закінчення терміну несення служби, а також змінювати маршрут руху, крім випадків, передбачених пунктом 10 глави 2 цього розділу; залишати без нагляду, передавати іншим особам зброю та предмети екіпіровки; відключати без дозволу старшого зміни прикордонних нарядів технічні комплекси (станції) i залишати без контролю їх екрани; освітлювати променем прожектора територію суміжної держави, кораблі (катери), вертольоти та літаки, засліплювати машиністів потягів та водіїв інших транспортних засобів; заходити без службової потреби в службові та інші приміщення, які знаходяться на ділянці, що охороняється, відвідувати транспортні засоби закордонного прямування й заходити в місця проведення контролю осіб, транспортних засобів та вантажів з неслужбовою метою; привласнювати будь-які матеріали й предмети зі складу вантажів, які перевозять через державний кордон, а також виявлені під час огляду транспортних засобів чи знайдені у вокзальних (привокзальних) приміщеннях і на оглядових майданчиках; голосно розмовляти, розпалювати вогнища, курити вночі або виявляти себе іншими демаскуючими діями; вживати алкогольні напої, наркотичні, психотропні та токсичні речовини; учиняти інші дії, заборонені законодавством України та наказом на охорону державного кордону, відволікатися від несення служби.

Згідно п. 9 Глави 5 Розділу ІІ Інструкції, під час несення служби патруль зобов`язаний: нести службу відповідно до отриманого наказу, послідовно переміщуючись від одного місця несення служби до іншого; вести спостереження за місцевістю, районами провадження робіт, здійснювати перевірку державного кордону, стану прикордонних знаків, покажчиків та інших інженерних споруд; оглядати берегову смугу, перевіряти порядок обліку та утримання на причалах плавзасобів, їх плавання в територіальному морі, водах прикордонних річок, озер, інших водойм, вести спостереження за водною поверхнею; здійснювати огляд транспортних засобів, будівель та інших місць можливого укриття правопорушників; перевіряти документи на право перебування у прикордонній смузі й контрольованому прикордонному районі у громадян України, іноземців та осіб без громадянства; проводити опитування осіб, працівників у районах провадження робіт та обслуговуючий персонал транспортних засобів з метою отримання (уточнення) інформації про можливу протиправну діяльність у районі патрулювання; підтримувати взаємодію з дільничними інспекторами прикордонної служби, постами технічного спостереження, іншими прикордонними нарядами, у тому числі в пункті пропуску (пункті контролю, контрольному пункті в`їзду - виїзду); здійснювати пошук та вживати заходів щодо затримання правопорушників законодавства з прикордонних питань, документування та збереження ознак правопорушення; забезпечити охорону та супроводження (конвоювання) затриманих до підрозділу охорони кордону; дотримуватись заходів маскування.

В силу положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, крім визнання вини, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №237585 від 08.06.2021, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів.

При цьому, до протоколу долучені пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких останній свою вину визнав. Також, до протоколу долучено пояснення начальника ВІПС впс "Дубровиця" Дмитрука Д.А. від 10.05.2021 року; пояснення майстра начальника групи ІПС впс "Дубровиця" ОСОБА_5 від 10.05.2021 року; пояснення майстра начальника групи ІПС впс "Дубровиця" ОСОБА_6 від 10.05.2021 року; наказ в.о.начальника Житомирського прикордонного загону ОСОБА_7 "Про результати службового розслідування"; висновок за фактом можливих порушень правил несення прикордонної служби військовослужбовцями відділення інспекторів прикордонної служби "Переброди" (тип Б) відділу прикордонної служби "Дубровиця" І категорії (тип Б); копія робочого зошиту чергового; копія журналу інструктажу особового складу та службова характеристика ОСОБА_1 .

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, визнається щире розкаяння.

Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Санкція ч. 2 ст. 172-18 передбачає такі види адміністративного стягнення, як штраф від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Статтею 27 КУпАП передбачено такий вид адміністративного стягнення як штраф, який є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Зважаючи на викладене, вивчивши обставини справи, характер вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника, ступінь вини, наявність обставини, що пом`якшує відповідальність та відсутності обставин, що обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-18 у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке за своїм видом і мірою є справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 284, 287, 294, 307, 308 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 грн. (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір у розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106;

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

рахунок отримувача: UA0026001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, відділом державної виконавчої служби з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 4930 грн. (чотири тисячі дев`ятсот тридцять гривень).

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду: З.С.Сидоренко