ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/913/21 Справа № 203/1228/21 Суддя у 1-й інстанції - Смольняков О. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Дніпровської митниці Державної митної служби України Романенко Ірини Миколаївни на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ст. 472 МК України,

за участю:

представника митниці Романенко І.М.

захисника Щукіної Т.М.

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2021 року ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, з усним зауваженням, а провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України закрито.

Згідно з постановою суду першої інстанції, митний орган склав протокол стосовно ОСОБА_1 за те, що він не заявив у електронній митній декларації №UA110080/2020/005370 два металевих відра з фарбою арт. AZ 53, арт. AZ 54, два аерозольних балона змазки Black G 500ml, чотири пластикових тюба силікона арт. А8 310 ml, чотири пластикових тюба хімічного розчину для бетону Viper Xtrem 410 ml., два пластикових тюба змазки арт. GREASE 182 DS 400g. , два пластикових тюба змазки арт. Supergrease 200 400g., загальною вартістю 3 727,70 гривень, які підлягали обов`язковому декларуванню при переміщенні через митний кордон України, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ст. 472 МК України.

В обґрунтування прийнятого рішення зазначено про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, яка повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. В той же час, суд зазначив, що аналіз та правова оцінка обставин справи, обстановки вчинення правопорушення, особистості ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, його ставлення до своїх дій та їх наслідків, відсутність суспільно небезпечних наслідків правопорушення, а також з урахуванням конкретних обставин даної справи, що свідчить про те, що ці дії не представляють реальної суспільної небезпечності, які за висновком суду першої інстанції, дали підстави визнати його дії малозначними у відповідності ст. 22 КУпАП та закрити провадження у справі, обмежившись усним зауваженням.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник митного органу просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову, про визнання ОСОБА_1 винуватим в порушенні митних правил та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 727,70 грн. з конфіскацією предметів правопорушення вартістю 3 727,70 грн.

Вважає, що матеріалами справи в повному обсязі доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України. При цьому посилається на положення ч.ч. 2, 4 ст. 266 Митного кодексу України та Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур, згідно з якими перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу органу доходів і зборів здійснити фізичний огляд товару з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів. У разі самостійного декларування товарів, відповідальність за вчинення порушення митних правил несе декларант.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні представник митниці підтримала апеляційну скаргу і з підстав, викладених в ній просила її задовольнити, постанови суду, скасувати та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

Захисник Щукіна Т.М. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність, просила відмовити в її задоволенні, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та дату апеляційного розгляду повідомлений належним чином, заяв про поважні причини неприбуття та про відкладення апеляційного розгляду суду не надав, що не перешкоджає проведенню апеляційного провадження без його участі, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП.

Мотиви апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі статтею 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Викладене також узгоджується зі ст. 251 КУпАП, відповідно до якої докази встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, полягає у недекларуванні товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Вищезазначені обставини судом першої інстанції належним чином з`ясовані, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення (порушення митних правил), передбаченого ст. 472 МК України.

Такі висновки суду ґрунтуються на доказах, досліджених в суді першої інстанції, які отримали належну правову оцінку, зокрема вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, підтверджується протоколом про порушення митних правил №0428/11000/20 від 19 листопада 2020 року (а.с. 4-8), доповідною запискою (а.с. 9-10), копією митної декларації №110080/2019/005370 від 18.11.20 (а.с.15-16), висновком експерта про вартість майна та іншими матеріалами, що містяться в справі про порушення митних правил та були досліджені в судовому засіданні.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновками суду першої інстанції, про віднесення діяння у вчиненні якого визнано ОСОБА_1 винуватим до малозначних та звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги представника митниці в цій частині та про її задоволення.

Крім того, за змістом ст. ст. 519, 520 МК України витрати у справі про порушення митних правил складаються, зокрема з видатків на зберігання товарів, які відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до довідки про витрати митниці у справі про порушення митних правил № 0428/11000/20 (а.с. 72) обрахована вартість за добу зберігання товару становить 0,03 євро. Товар з дня його розміщення на склад митниці, а саме з 25.11.2020 року до дня винесення цієї постанови зберігався 172 доби.

Відповідно до офіційного сайту НБУ курс Євро до Гривні станом на 14 червня 2021 року складає 32,7905 гривні за 1 Євро. Таким чином, розмір витрат за зберігання товару на складі митниці становить 169 гривні 19 копійок.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову (п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 5 ст. 529 Митного кодексу України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника митниці Романенко І.М. задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2021 року стосовно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення за ст. 472 МК України скасувати.

Прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, що становить 3 727 грн. 70 коп. з конфіскацією предметів правопорушення, вартістю 23 727 грн. 70 коп., які вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0428/11000/20 від 19.11.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання товару на складі митного органу із розрахунку 0,03 євро за добу, починаючи з 25 листопада 2020 року по 14 червня 2021 року, що становить 169 грн. 19 коп., які сплатити у касу митниці (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, 22) або на р/р UA1162145, МФО 820172, , отримувач Держказначейська служба України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун