г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1807/21
Номер провадження 3/213/662/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Пригір`я, Високопільского району, Херсонської області, працює Метінвест РОФ-1, машиніст млину, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №125313 від 14.05.2021 року (далі - Адміністративний протокол), водій ОСОБА_1 , 14.05.2021 року о 14 годині 20 хвилин в м. Кривий Ріг, Інгулецький район, с. Старий Інгулець по вул. Сім`ї Деміди навпроти будинку № 1 керував транспортним засобом «Geely MR 7151А» днз НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі КП "КБЛН ПД" ДОР у лікаря нарколога відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 14.05.2021 року рухався в напрямок м. Кривого Рогу, назустріч йому рухався поліцейський авто, який потім розвернувся та почав їхати слідом за ним, він заїхав на автозаправку, поліцейський авто теж туди заїхав, після знову продовжив їхати за ним, а потім почав його наздоганяти та включив проблисковий маячок з вимогою зупинитись. Він зупинився, підійшов поліцейський та почав казати, що у нього тріщина позаду на фарі, на що він відповів, що знає про це, потім поліцейський попросив документи на перевірку. Після цього поліцейський запитав чи вживав він алкоголь, він відповів що не вживав, далі запитав про наркотичний засіб, на що він відповів, що наркотик не вживав і не вживає. Далі поліцейський попросив показати руки, він показав, потім поліцейський взяв мобільний телефон, сказав йому закрити очі, підніс до лівого ока мобільний, потім сказав відкрити і зразу убрав мобільний, при цьому в очі він йому не світив і йому не зрозуміло, що це була за маніпуляція. Тоді поліцейський запитав, чи згоден він пройти мед огляд, на що він відповів, що згоден. При цьому, йому не були зрозумілі претензії поліцейського, оскільки ознак будь якого сп`яніння в нього не було - наркотичні засоби він не вживає взагалі, алкоголь не вживав у той день, рухався він без порушення правил дорожнього руху, законну причину зупинки йому не пояснили, невеличка тріщина на фарі не є порушенням, оскільки у нього всі фари та покажчики повороту працюють. Отже, він побачив, що поліцейський навмисно спотворює ситуацію поїздки до лікарні. Потім поліцейський зняв маску і він впізнав його, як поліцейського, який раніше приїжджав на його виклик, коли його вагітна дружина відчувала приступ, швидка не приїжджала на його виклик і він був змушений викликати поліцію у якої просив допомогу доставити дружини до лікарні, оскільки був ризик втратити дитину. Саме цей поліцейський ОСОБА_2 і приїжджав на його виклик і відмовився допомогти з дружиною, з приводу чого між ними виник конфлікт, оскільки він злякався за життя дружини та дитини та наполегливо просив поліцейського доставити дружину до лікарні, а поліцейський назвав його неадекватним, на що він в стані наляканості обізвав поліцейських, у свою чергу поліцейський ОСОБА_2 пообіцяв йому що докладе усіх зусиль для складання будь якого протоколу. Отже, побачивши цього поліцейського він зрозумів, що протокол буде складено в будь якому разі. Тоді він запитав, чи може він сам пройти огляд, поліцейський сказав що може протягом 2, 5 часу, отже він відмовився їхати з поліцейськими до лікарні і зателефонував своєму товаришу, щоб поїхати туди особисто. Проте, очікуючи товариша він травмував ногу, підвернувши стопу та через гострий біль був змушений просити товариша доставити його до найближчої лікарні - Широківської лікарні, де йому надали допомогу, при цьому перевірили на стан сп`яніння, встановивши, що він є тверезим. Але в цей день він вже не мав можливості їхати до КПНД ДОР. На підтвердження травмування та звернення до лікарні просить долучити до матеріалів справи медичну довідку. Просить врахувати всі ці обставини та визнати його не винним.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, давши їм належну та всебічну оцінку у сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наступними підставами.

Законодавство, яким керувався суддя.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування особою транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України,міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про національну поліцію", поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 7 Закону України "Про національну поліцію", під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України "Про національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Встановлені обставини.

Так, суддею встановлено, що 14.05.2021року відносно водія ОСОБА_1 було складено вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення за порушення пункту 2.5 ПДР України, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі КП "КБЛН ПД" ДОР у лікаря нарколога відмовився в присутності двох свідків.

Перевіряючи наявність обставин, які викладені у вказаному адміністративному протоколі тими доказами, які додані до матеріалів справи приходжу до висновку, що ці обставини не підтверджуються доказами - відсутні докази зупинки водія на законній підставі, відсутні докази виявлення/встановлення поліцейським ознак сп`яніння у ОСОБА_1 .

Так, в якості доказу до матеріалів справи доданий відеозапис, який міститься на ДВД диску.

Детально досліджуючи відеодокази з боді-камери поліцейського DSJX 300083_AE0083 суддею встановлено, що поліцейський в порушення статті 35 Закону України "Про національну поліцію" не повідомляє гр. ОСОБА_1 про причину його зупинки на передбаченій законом підставі та починає безпідставно вимагати надати посвідчення водія.

Так, у статті 35 Закону України "Про національну поліцію" міститься вичерпний перелік підстав, за якими поліцейський може зупиняти транспортні засоби:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

В другій частині цієї статті зазначається, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Таким чином, право на зупинення водія обмежується законом, в якому чітко визначені підстави для зупинки водія та наступні дії поліцейського після цієї зупинки.

При цьому, як вже було зазначено вище, відсутній жодний доказ того, що даний водій був зупинений поліцейським на законних підставах. З відео вбачається, що поліцейський після зупинки повідомляє водію, що у нього (мовою оригіналу) "розсіювач розбитий". В даному випадку відсутні будь які докази про наявність очевидних ознак, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, які б виступили законною підставою для зупинки транспортного засобу - відео з боді-камери поліцейського не відображає наявність таких ознак, матеріали справи не містять підтвердження того, що були виявлені ознаки технічної несправності транспортного засобу. Згідно Рапорту інспектора поліції Катерини Куценко в матеріалах справи (а.с. 6) водій ОСОБА_1 був зупинений за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. В даному випадку, зазначений рапорт не узгоджується з фактичними даними, які відображені на відео з боді-камери поліцейського. Так, в частині 1 статті 122 КУпАП зазначений вичерпний перелік адміністративних правопорушень - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. При цьому, як свідчить відео в матеріалах справи водію ОСОБА_1 не було повідомлено про жодне вищезазначене порушення, у свою чергу в матеріалах справи відсутні жодні підтвердження/відомості про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, отже по суті відбулось лише формальне складання рапорту поліцейського щодо зупинки водія, яке не співпадає з реальними встановленими обставинами. Таким чином, з досліджених матеріалів справи встановлене безпідставне зупинення поліцейським транспортного засобу, що згідно чинного законодавства є не припустимим.

Крім того, під час розмови поліцейського з водієм поліцейський просить показати руки для перевірки, при цьому на відео видно, що пальці рук у ОСОБА_1 не тремтять (13:57:06). Далі, з відео видно, що поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що перевірить реакцію зіниці - просить водія закрити очі, в цей момент підносить до лівого боку голови ОСОБА_1 мобільний телефон, просить відкрити очі і зразу забирає мобільний телефон. При цьому видно, що світло (функція ліхтарик) на мобільному телефоні не включалась, світлом в очі ОСОБА_1 не світилось, дія з мобільним телефоном тривала 02 секунди (13:57:26). Досліджуючи вказане відео, аналізуючи дії поліцейського є очевидним, що реакція зіниці очей на світло поліцейським фактично не перевірялась, дії поліцейського з мобільним телефоном такого не підтверджують, його дії з точки зору дій службової особи залишаються не зрозумілими і не можуть пов`язуватись з визначенням поліцейським реакції зіниці очей водія на світло.

Щодо неприродної блідості обличчя є очевидним, з боді-камери поліцейського, що такої ознаки не існує, навпаки, відео показує досить червоний природний колір обличчя водія ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 2 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 3 розділу І зазначеної Інструкції визначає, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пункт 4 розділу І зазначеної Інструкції визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно пункту 6 розділу І зазначеної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно пункту 7 розділу І зазначеної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Згідно пункту 12 розділу ІІ зазначеної інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Виходячи із змісту вищевказаної Інструкції, суддя знаходить, що для вимоги поліцейського до водія щодо проходження огляду на стан сп`яніння закон прямо вказує на наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Закон також прямо вказує, що поліцейський самостійно на місці зупинки транспортного засобу встановлює у водія транспортного засобу наявність чи відсутність ознак стану сп`яніння - алкогольного, наркотичного чи іншого, а у разі їх встановлення водію повідомляється які саме ознаки і якого саме сп`яніння були у нього встановлені і далі, на підставі встановлених ознак поліцейський пропонує водію пройти медичний огляд на підтвердження чи спростування стану сп`яніння. Якщо були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння закон прямо зобов`язує поліцейського запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. У разі, якщо виявлені ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або водій не погодився з результатами проведеного огляду на місці зупинки водію пропонується пройти огляд в медичному закладі.

Як вже вказувалося вище, відеодоказ з боді-камери поліцейського не підтверджує того, що поліцейський виявив у даного водія ознаки наркотичного сп`яніння - тремтіння пальців рук та неприродна блідість обличчя спростовуються самим відео, яке доводе наявність у ОСОБА_1 очевидних протилежних ознак - пальці рук ОСОБА_1 не тремтять, обличчя має природний червоний колір. Дії поліцейського за якими він підніс мобільний телефон до лівої частини голови ОСОБА_1 (13:57:26; дія тривала 02 секунди) не може вважатись такою, що стосувалась визначення поліцейським реакції зіниці очей ОСОБА_1 на світло.

Таким чином, дослідивши докази у справі, давши їм належну та всебічну оцінку були встановлені відсутність законної зупинки водія поліцейським, та відсутність виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння. В даному випадку, без фактичного встановлення поліцейським ознак певного сп`яніння вимога до водія пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння є законною.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. У свою чергу ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства". Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

З урахуванням вищенаведеного, спираючись на вимоги та норми чинного законодавства України та практику Європейського суду з прав людини суд знаходить, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є не доведеною, тому підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності немає за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

У свою чергу суддя не приймає до уваги обставини, повідомлені в судовому засіданні ОСОБА_1 щодо цілеспрямованої помсти з боку працівника поліції по відношенню до нього через давнішній конфлікт між ними, наслідком чого і стало складання даного протоколу відносно ОСОБА_1 , оскільки зазначені обставини є повністю не доведеними.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 245, 251, 266, 268, 280, 283, 284, 285 КУпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В.Попов.