Справа № 304/526/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

19.01.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката Муріна О.С., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав захисник ОСОБА_1 - адвокат Мурін О.С.,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 липня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , гр. України,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 10200 (десять тисяч двісті) гривень у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Згідно постанови, 24 квітня 2020 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, у с. Т. Ремета по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). На вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги передбачені п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 24 квітня 2020 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, у с. Т. Ремета по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу про зупинку, подану працівником поліції за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів та звукової сигналізації, які були ввімкнені на службовому автомобілі, та продовжив подальший рух і був зупинений шляхом переслідування та блокування на узбіччі, чим порушив вимоги передбачені п. 2.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі адвокат Мурін О.С. вказує на те, що постанова судді є незаконною. Зазначає, що справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 та його захисника всупереч тому, що особисто захисником та ОСОБА_1 подано клопотання про відкладення розгляду справи, в якому вони заперечили проти розгляду справи за їх відсутності. Стверджує, що в оскаржуваній постанові відсутній аналіз того чи дійсно мала місце відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Також зазначає, що в новій редакції ст. 130 КУпАП змінено суб`єктивний склад особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме, встановлена відповідальність лише судноводіїв, а адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів скасовано. Щодо пропуску строку вказує на те, що їм стало відомо про наявність оскаржуваної постанови лише 05.08.2020, у день її оприлюднення у ЄДРСР. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження в справі закрити.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Муріна О.С., який підтримав клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає із таких підстав.

Приймаючи рішення про поновлення пропущеного на оскарження судового рішення строку апеляційний суд бере до уваги такі факти та обставини.

Так, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 чи його захисник не приймали участь у розгляді справи. Разом із тим, із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 чи його захиснику в передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП трьохденний строк вручена чи направлена копія оскаржуваної постанови від 23.07.2020.

У зв`язку з наведеним, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зокрема про те, що стороні захисту стало відомо про наявність оскаржуваної постанови лише 05.08.2020, в день її оприлюднення у ЄДРСР, - заслуговують на увагу.

Тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили захиснику ОСОБА_1 - адвокату Муріну О. С. своєчасно подати апеляційну скаргу - поважними, а тому, строк на апеляційне оскарження поновлюється.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Апеляційний суд, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, за відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння та невиконання вимоги про зупинку автомобіля, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цих адміністративних правопорушень.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 388348 підтверджено, що 24 квітня 2020 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, у с. Т. Ремета по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), і на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що такий складений у присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , і що в протоколі ОСОБА_1 своїми підписами підтвердив, що: права та обов`язки йому роз`яснені; зі змістом протоколу ознайомлений; його копію отримав; до протоколу внесені правильні дані щодо його особи; у поясненнях по суті порушення зазначив, що не згідний із протоколом (а. с. 1).

З рапорту чергового Перечинського відділення поліції - старшого інспектора Сочки О. Я. від 24.04.2020 вбачається, що цього дня о 19 год 47 хв зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що по вул. Центральній у с. Тур`я Бистра Перечинського району водій керує автомобілем марки «Фольксваген Гольф В5» чорного кольору в стані алкогольного сп`яніння (а. с. 30).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 388349, 24 квітня 2020 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, у с. Т. Ремета по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу про зупинку, подану працівником поліції за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів та звукової сигналізації, які були ввімкнені на службовому автомобілі, та продовжив подальший рух і був зупинений шляхом переслідування та блокування на узбіччі, чим порушив вимоги передбачені п. 2.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 своїми підписами підтвердив, що: права та обов`язки йому роз`яснені; зі змістом протоколу ознайомлений; його копію отримав; до протоколу внесені правильні дані щодо його особи; у поясненнях по суті порушення зазначив, що добровільно зупинив керований ним транспортний засіб (а. с. 31).

З наявних у матеріалах справи письмових пояснень громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , убачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря-нарколога (а. с. 33, 34).

З рапорта начальника СРПП № 3 Перечинського відділення поліції убачається, що 24.04.2020 поліцейськими здійснювалось переслідування автомобіля марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , який не зупинявся на вимогу поліцейського, а продовжував рух (а. с. 35).

З копії наявних у матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 24.04.2020 він керував автомобілем із вимкненими фарами, будучи не пристебнутим ременем безпеки та не зупинявся на вимогу працівників поліції (а. с. 2).

З розписки гр. ОСОБА_4 від 24.04.2020 убачається, що останній зобов`язався доставити т/з марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , за місцем проживання останнього (а. с. 4).

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, і зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. п. 2.5, 2.4 ПДР, та його винуватість у вчиненні передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП адміністративних правопорушень.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що поліцейські Ярчич Р. В. та Шкріба М. В. були упереджені при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 12202 КУпАП, що в них були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що вони зацікавлені у результатах розгляду справи - у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано й на такі не посилалася сторона захисту в ході її розгляду.

Тому, апеляційний суд доходить висновку, що поліцейські Ярчич Р. В. та Шкріба М. В. при виконанні своїх функціональних обов`язків діяли у межах наданих їм повноважень.

Крім того, під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено й даних про те, що у гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які були залучені в якості свідків відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема, у відмові від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, - такі дані в матеріалах справи також відсутні й до апеляційної скарги таких також не додано й на такі не посилалася сторона захисту в ході її розгляду.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового підписання ним протоколу.

Доводи апеляційної скарги про те, що в оскаржуваній постанові відсутній аналіз того чи дійсно мала місце відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, -апеляційний суд вважає такими, що не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та, відповідно, і висновку суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується наявними в матеріалах справи й вищенаведеними доказами, а в спростування цього факту та обгрунтування тверджень у цій частині апелянт у апеляційній скарги не навів будь-яких доводів.

Доводи апеляційної скарги про те, що справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 та його захисника всупереч тому, що особисто захисником та ОСОБА_1 подано клопотання про відкладення розгляду справи, в якому вони заперечили проти розгляду справи за їх відсутності, - апеляційний суд відхиляє як такі, що жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 та 2.4 ПДР та не свідчать про відсутність у його діях складу, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП адміністративних правопорушень. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд бере до уваги, що: відповідно до вимог чинного КУпАП розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є безумовною підставою для скасування судового рішення; як ОСОБА_1 , так і адвокату Муріну О. С. було відомо про час та місце розгляду судом першої інстанції справи щодо ОСОБА_1 ; розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника враховано апеляційним судом як одну з підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

При оцінці доводів у цій частині, апеляційний суд також зазначає, що ці доводи у даному випадку не є підставою для скасування постанови судді, оскільки за наявної сукупності наведених доказів, відсутність ОСОБА_1 у судовому засіданні ніяк не вплинула на доведеність його вини у вчиненні правопорушень та на правильність накладення на нього адміністративного стягнення.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктами 2.5 та 2.4 ПДР та, відповідно, у вчиненні передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП адміністративних правопорушень; що адміністративне стягнення на нього накладено відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, і є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Не погоджується апеляційний суд і з доводами про те, в новій редакції ст. 130 КУпАП змінено суб`єктивний склад особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме, встановлена відповідальність лише судноводіїв, а адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів скасовано, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у ч. 2 ст. 4 КК, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги щодо втрати чинності Законом, відповідно до якого особа, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння після 03.07.2020 не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП апеляційний суд бере до уваги такі нормативно-правові акти.

Верховною Радою України 22 листопада 2018 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIII), яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та особливості початку досудового розслідування у формі дізнання.

3 грудня 2019 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення зміни до розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 321-IX), яким відтерміновано набрання чинності Законом № 2617-VIII з 1 січня 2020 на 1 липня 2020 року. Під час прийняття Закону № 321-IX було визначено, що для уніфікації законодавства потрібно внести зміни до великого масиву законодавчих актів з метою узгодження термінології, запровадженої Законом № 2617-VIII, та термінології, яка застосовується в інших законодавчих актах.

17 червня 2020 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 720-IX). У Розділі ІІ Закону № 720-IX зазначено, що «Цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII».

1 липня 2020 року Закон № 2617-VIII набрав чинності, а Закон № 720-IX був підписаний Президентом України 2 липня 2020 року та 3 липня 2020 року опублікований в газеті «Голос України». Частина п`ята статті 94 Конституції України передбачає, що Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

З огляду на зазначене, враховуючи положення частини п`ятої статті 94 Конституції України апеляційний суд вважає, що Закон № 720-IX набрав чинності 3 липня 2020 року, а саме в день його опублікування.

Законом України № 720-IX внесено зміни до Закону № 2617-VIII, відповідно до яких із Закону № 2617-VIII вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1.

Тому апеляційний суд вважає, що з 3 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII, тобто у редакції до 01 липня 2020.

Апеляційний суд вважає, що підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП, відсутня, оскільки згідно вказаної норми провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність, а у результаті внесення змін до ст. 130 КУпАП юридична відповідальність виключена зі ст. 130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення.

Тому, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана адвокатом Муріном О. С. апеляційна скарга, доводи якої є безпідставними, - без задоволення.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Муріну О.С. строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу, яку подав захисник ОСОБА_1 - адвокат Мурін О. С., залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан