ПОСТАНОВА
04 лютого 2021 року смт. Мангуш
Суддя Першотравневого районного суду Донецької області Молонова Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
23.11.2020 до Першотравневого районного суду Донецької області за підсудністю з Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Згідно протоколу серії ДПР18 №406231 ОСОБА_1 08.11.2020 року о 15 год. 30 хв за адресою: м. Маріуполь, Центральний район, пр. Будівельників, буд.143, керував автомобілем ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання 04.02.2021 ОСОБА_1 не з`явився, на адресу суду скерував клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з тим, що згідно огляду лікаря кардіолога продовжує лікування на серцеве захворювання, у зв`язку з чим приймати участь в судовому засіданні не має можливості.
Суд не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання, виходячи з наступного.
Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.
Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
Відповідно до Глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП поступила на розгляд Першотравневого районного суду Донецької області 23.11.2020. Матеріали справи призначені до судового розгляду на 08.12.2020, проте ОСОБА_1 подав заяву про відкладення розгляду справи оскільки в цей день він буде знаходитися за межами міста за сімейними обставинами, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено до 22.12.2020. В судове засідання 22.12.2020 ОСОБА_1 не з`явився, скерував на адресу суду заяву про відкладення судового засідання оскільки в нього є підозра на захворювання COVID-19 та він перебуває на самоізоляції, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено до 14.01.2021. В судове засідання 14.01.2021 ОСОБА_1 не з`явився, скерував на адресу суду заяву про відкладення судового засідання оскільки знаходиться на амбулаторному лікуванні. В подальшому, в судові засідання, призначені на 25.01.2021 та 04.02.2021 ОСОБА_1 також не з`явився, надавав заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку з продовження амбулаторного лікування.
Водночас суд звертає увагу те, що на підтвердження проходження амбулаторного лікування ОСОБА_1 надав довідку Медичного центру «МАРМЕД» про те, що останній проходить амбулаторне лікування та огляд кардіолога від 03.02.2021, в якому зазначено діагноз, рекомендація лікаря та дата наступної явки 11.02.2021. Разом із цим, будь-яких медичних документів про перебування ОСОБА_1 на лікарняному листі останнім не надано.
Зважаючи на те, що строк притягнення до адміністративної відповідальності спливає 08.02.2021, вважаю, що вищевказані дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вчинені з метою затягування строків розгляду справи для уникнення від адміністративної відповідальності, а відтак з метою своєчасного та належного розгляду справи, виконання завдань провадження в справі про адміністративне правопорушення, з врахуванням вимог ч.2 ст. 268 КУпАП, відповідно до якої під час розгляду судом справ, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що є відповідні докази, вказані ним у клопотанні про відкладення розгляду справи причини неявки не підтверджені належними доказами, а тому суд не визнає їх поважними, суд дійшов висновку про розгляд справи без його участі.
Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 УпАП доведена, виходячи з наступного.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п.п. 1.3, 2.5 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Так, вина ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується письмовими та відео доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 406231 від 08.11.2020 року, в якому зазначені обставини скоєного останнім правопорушення; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 08.11.2020 року, з яких вбачається, що 08.11.2020 о 16.05 годині, водій ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції щодо проходження медичного огляду у лікаря нарколога для визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився; рапортом інспектора взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Донецькій області ДПП Моргуль О. від 08.11.2020; відеозаписом, який був оглянутий в судовому засіданні.
Таким чином, з огляду на викладене, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, надані докази, які є належними та допустимими, повністю підтверджують факт вчинення ним даного адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер та ступінь вчиненого адміністративного правопорушення, яке пов`язане з керуванням транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, дані про особу порушника, ступень його вини.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає доцільним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КпАП України з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу у встановлений ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення строк, постанова буде направлена для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 Кодексу України про адміністративне правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.В. Молонова