Справа № 458/460/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2021 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Коліщук З.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина Республіки Індія,

з участю ОСОБА_1 , його захисника адвоката Дик С.І. та перекладача ОСОБА_2 ,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 239580 від 09.06.2021, ОСОБА_1 08.06.2021 о 18 год. 50 хв. був виявлений прикордонним нарядом «Контрольний пост» від відділу прикордонної служби «Сянки» на напрямку 225 прикордонного знаку, на відстані 500 м лінії державного кордону, територія Боринської об`єднаної територіальної громади Самбірського району Львівської області, який спільно з трьома громадянами Республіки Індія: ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) та ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) знаходився в транспортному засобі марки «Мазда» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 в прикордонній смузі без документів, що посвідчують особу, маючи намір з вказаними особами здійснити спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща поза межами встановлених пунктів пропуску, чим порушив вимоги статті 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04 листопада 1991 року та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив, що прибув в Україну з Індії на навчання, навчався у Чернівецькому університеті ім. Федьковича та на вихідні дні поїхав разом із ОСОБА_3 до м. Києва погуляти. Там зустріли мужчину на ім`я ОСОБА_10 , який запропонував поїхати в Словаччину. ОСОБА_10 купив їм білети з м. Києва до м. Львова, а у м. Львові вони взяли таксі до Ужгорода. 08.06.2021 на «Контрольному пості» відділу прикордонної служби «Сянки» був затриманий з іншими громадянами Індії. Стверджує, що в нього не було наміру незаконно перетинати державний кордон України, не знав, що наближається до державного кордону України. Наміру їхати в Польщу у нього не було.

Допитаний у судовому засіданні інспектор прикордонної служби ОСОБА_11 показав, що 08.06.2021 о 18 год. 50 хв. ніс службу на автодорозі Львів-Чоп і в цей час під`їхав автомобіль марки «Мазда», у якому було 4 особи іншої національності. Водій сказав, що їдуть у м. Ужгород, до університету. Під час перевірки осіб, з`ясувалось, що в них відсутні документи і вони розмовляли на іноземній мові. Тоді, він ОСОБА_12 , викликав групу реагування, яка приїхала о 19.15 год. у складі ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_14 показала, що 08.06.2021 з центру управління служби поступило повідомлення, що затримали чотирьох громадян Індії, їх було затримано за ст.202 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , показання свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_14 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 зазначено, що свідки відсутні, що суперечить фактичним обставинам, які були встановлені під час судового розгляду.

Крім того, у протоколі не правильно зазначено місце народження (зазначено, місце народження м. Хаміра, а в паспорті м. Ропар), що суперечить вимогам ст. 256 КУпАП.

Положеннями ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади вчинене групою осіб.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

З матеріалів справи видно, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано як спроба незаконного перетину вчинена групою осіб державного кордону України поза пунктами пропуску.

Перетинання державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон може означати, що особа перетнула державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Відповідно спроба перетнути кордон поза пунктами пропуску через державний кордон означає певні умисні дії особи спрямовані на те, щоб перетнути державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

У ході розгляду справи суд встановив, що автомобіль марки «Мазда» номерний знак НОМЕР_1 , в якому їхав ОСОБА_1 з іншими трьома вищевказаними громадянами Індії, був зупинений 08.06.2021 прикордонним нарядом «Контрольний пост» відділу прикордонної служби «Сянки» на напрямку 225 прикордонного знаку, на відстані 500 м лінії державного кордону, територія Боринської об`єднаної територіальної громади Самбірського району Львівської області і він не мав наміру незаконно перетнути кордон.

Будь-яких переконливих, беззаперечних, достатніх, належних та допустимих доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 щодо обставин затримання, мети перебування в прикордонній смузі, спроби незаконного перетину державного кордону України в матеріалах справи немає.

Крім цього, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 відкрито переміщався територією України автомобільними шляхами, не вчинив жодних дій щодо перетинання в групі осіб або спроби перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Вказана прикордонна територія та розміщений на ній прикордонний контрольний пост, відмарковані відповідними візуальними знаками, які сигналізують про наявність прикордонної смуги та лінію державного кордону - не є контрольованим місцем перетинання державного кордону та не перешкоджають проїжджати по вказаній автомобільній смузі, зокрема в напрямку м. Ужгород.

Суд не встановив жодних активних дій з боку ОСОБА_1 , які б свідчили про спробу незаконно перетнути державний кордон поза пунктом пропуску.

Будь-яких доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 , що він прямував у м. Ужгород, суду не надано, як і те, що мав намір незаконно перетнути державний кордон з України в Республіку Польща.

Суд звертає увагу, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2ст. 204-1 КУпАП характеризується умислом, а такого за встановлених обставин у цій справі у ОСОБА_1 суд не встановив.

Таким чином, до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП не додано будь-яких доказів на підтвердження вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд звертає увагу на те, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто, якщо уповноваженим органом не доведені підстави притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Враховуючи те, що матеріали, які надійшли до суду щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ним зазначеного адміністративного правопорушення, а тому суд приходить до висновку про відсутність даного складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1) ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Документи, речі та грошові кошти, вилучені на підставі протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 08.06.2021, повернути власнику ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 14 червня 2021 року.

Суддя З.М. Коліщук