Справа № 567/90/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Назарук В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №3 РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт НОМЕР_1 виданий Острозьким РС УДМС України в Рівненській області

за ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

18.12.2020 о 23:00 год. в с.Могиляни по вул.Центральній ОСОБА_1 , керуючи мопедом "Ямаха джог", не зупинився на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього кольору та продубльовану звуковою сигналізацією. Був зупинений шляхом переслідування та утворення штучного затору.

ОСОБА_1 на виклик суду не з`явився, хоча про час та дату розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Отже, обставини неявки у судове засідання ОСОБА_1 , якому було відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, повідомлення про місце та час судового розгляду, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.

Зважаючи на викладене, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, оскільки ОСОБА_1 не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу та відповідно до правил ст.268 КУпАП вважає за можливе розглядати справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за його відсутності, враховуючи строк на розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачений ст.277 КУпАП, на підставі письмових доказів наявних в матеріалах справи.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, надавши оцінку всім доказам в їх сукупності та взаємозв`язку, доходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності з огляду на наступне.

Згідно до п.2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Диспозицією ч.1 ст.122-2 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Диспозиція вказаного правопорушення передбачає прямий умисел на невиконання вимог поліцейського.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП доведена протоколом про адміністративне правопорушення від 21.12.2020 серії ДПР18 №438324 та матеріалами справи.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 21.12.2020, свою вину у вчиненні вказаного правопорушення він визнав.

Згідно довідки ВП№3 РУП ГУНП в Рівненській області встановлено, що ОСОБА_1 21.12.2020 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.1, 5, 6 ст.121 КУпАП. Згідно електронної бази даних ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав вважати їх недопустимими суд не вбачає.

Отже, з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, а також всі обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинення даного правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги те, що ОСОБА_1 за віком та станом здоров`я є працездатною особою, раніше притягувався до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_1 можливе в разі застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.122-2 КУпАП та вказане стягнення є необхідним для попередження вчинення ним адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 24, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив :

визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню з ОСОБА_1 в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме в сумі 306 грн.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.