Справа № 490/6974/20
Провадження № 33/812/55/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 лютого 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Колосовою О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч. 1 ст. 130 КУпАП , та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 15.10.2020 року о 04:40 год. в м.Миколаєві по вул.Садова, 4-А, керував т/з Ford Connect 1.8 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків на місці зупинки із застосуванням приладу Drager Alcotest 7510. Результат тесту №34 - 0,85‰. З результатом був згоден.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

05 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, зокрема, просить про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на поважність причин його пропуску. Зазначає, що жодних повісток про виклик до суду він не отримував, про те, що розгляд справи відбудеться в Центральному районному суді м. Миколаєва і тим більше 02 грудня 2020 року йому не було відомо взагалі, оскільки чекав, що розгляд справи має відбутися у Вознесенському міськрайонному суді Миколаївської області. Стверджує, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише 30 грудня 2020 року, тому вважає, що строк був пропущений з поважних причин.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, від нього надійшла заява, у якій він просить судове засідання з розгляду його заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови провести у відсутність його та його захисника Лукіянчина І.П., вказану заяву повністю підтримує.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив наступне.

Згідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена 02 грудня 2020 року.

Апеляційна скарга на вищевказану постанову була подана 05 січня 2021 року, тобто, поза межами строку, встановленого ст. 294 КУпАП.

Строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі , коли він пропущений з поважних причин.

Між тим у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не зазначені обставини, які б об`єктивно свідчили про пропуск цього строку з поважної причини.

Так, судом першої інстанції справа призначалась до розгляду на 02 грудня 2020 року, про що судом було направлено відповідне повідомлення про судовий розгляд справи за адресою ОСОБА_1 , вказаною у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення та в апеляційній скарзі, а саме: АДРЕСА_1 , і згідно поштовому зворотному повідомленню вказана повістка була отримана ОСОБА_1 12 листопада 2020 року (а.с. 11).

Обізнаність ОСОБА_1 про судове провадження у Центральному районному суді м. Миколаєва також підтверджується тим, що 03 грудня 2020 року за вихідним від 26 листопада 2020 року від ОСОБА_1 до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання, в якому він, зазначаючи про те, що розгляд справи призначено на 02 грудня на 09:30 год., просить направити матеріали справи № 490/6974/20 про адміністративне правопорушення відносно нього за підсудністю до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за місцем його проживання (а.с.14).

Викладені обставини повністю спростовують доводи ОСОБА_1 про необізнаність, що розгляд справи відбудеться в Центральному районному суді м. Миколаєва, оскільки він чекав, що розгляд справи має відбутися у Вознесенському міськрайонному суді Миколаївської області. До того ж зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що при його складанні ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи саме у Центральному районному суді м. Миколаєва (а.с. 3).

За таких обставин ОСОБА_1 мав змогу своєчасно дізнатись про стан відомого йому судового провадження та оскаржити постанову суду в межах десятиденного строку, передбаченого ст.294 КУпАП.

При цьому матеріали справи не містять звернень ОСОБА_1 про надання копії постанови суду.

Враховуючи, що діючим законодавством перебіг строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення пов`язаний не з моментом отримання її копії, а з днем винесення постанови суду, то отримання копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 30 грудня 2020 року також не може розцінюватись судом апеляційної інстанції як поважна причина пропуску процесуального строку на оскарження судового рішення.

За такого, викладені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження посилання на неналежне повідомлення ОСОБА_1 про судовий розгляд справи, так само як і дата отримання ним копії постанови суду - не можна вважати поважними причинами пропуску передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП строку.

Таким чином, наведені у клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду не свідчать про їх поважність, в зв`язку з чим відсутні законні підстави для його поновлення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовується як джерело права.

Так, у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейським судом з прав людини наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, чого не було зроблено ОСОБА_1 у даній справі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип resjudicata, тобто остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення, що як. наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У справі «Індепендент ньюс енд медіа» та «Індепендент ньюспейперс» проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що юридична визначеність передбачає повагу до принципу, що є принципом остаточності рішень. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.

Між тим у даній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності апеляційним судом не було встановлено особливих і непереборних обставин, які б перешкоджали апелянту оскаржити постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 грудня 2020 року у передбачений ст.294 КУпАП строк.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч.2 ст. 294 КпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту, оскільки вона подана після закінчення встановленого законом строку на апеляційне скарження і у поновленні цього строку відмовлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць