Справа № 492/378/21
Провадження № 3/492/206/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції № 1 (м. Арциз) Болградського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого за наймом у приватних осіб, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2021 року о 22 годині 15 хвилин, в м. Арцизі Одеської області по вул. Європейська, 50, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «ВАЗ-2105», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 04 квітня 2021 року о 22 годині 15 хвилин, в м. Арцизі Одеської області по вул. Європейська, 50, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2105», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на залізничний переїзд при увімкненому забороненому (червоному) сигналі світлофора. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 20.5в Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 123 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, свою провину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнав та письмово підтвердив пояснення надані в судовому засіданні.

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 501378 від 04.04.2021 року, водію ОСОБА_1 , ставиться в провину порушення п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, згідно з положенням якого, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 501378 від 04.04.2021 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів (а.с. 2).

Відповідно до довідки СРПП ВП № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області від 06.04.2021 року, згідно облікових даних адміністративної практики, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, за вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а саме за ознаками ст. 130 КУпАП, впродовж календарного року, не притягувався. Отримане посвідчення водія тимчасово вилучено (а.с. 3).

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що ОСОБА_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння та в нього виявлено 0,90 ‰ алкоголю, що також підтверджується роздруківкою тестування на алкоголь із застосуванням сертифікованого алкостестеру «Драгер - 6810», прилад № ARAM 3597, тест № 1328, згідно якого в крові ОСОБА_1 виявлена концентрація алкоголю 0,90 ‰ (а.с. 4 6).

Так, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , він погодився з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відносно нього, про що також свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 2) та пояснив, що перед тим, як сісти за кермо транспортного засобу, він вживав алкогольний напій, не заперечував той факт, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 7).

Таким чином, провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи та підтверджена доказами, дослідженими судом.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 501373 від 04.04.2021 року, водію ОСОБА_1 , ставиться в провину порушення п. 20.5в Правил дорожнього руху України, згідно з положенням якого, рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Так, провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 501373 від 04.04.2021 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів (а.с. 8).

Також, судом був оглянутий відеозапис, наданий співробітниками ВП № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області, з якого вбачається, що 04 квітня 2021 року, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер». Результат 0,90 проміле. Водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2105», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на залізничний переїзд при увімкненому забороненому (червоному) сигналі світлофора (а.с. 10).

Таким чином, з викладеного випливає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення та підтверджується доказами дослідженими судом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки адміністративних правопорушень, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля.

Суд зазначає, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено умисно та є грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

Оцінюючи докази у сукупності, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 123 КУпАП, тому вважаю накласти відносно останнього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч. 2 ст. 123 КУпАП, оскільки санкцією статті передбачене покарання також у виді адміністративного арешту. Суд також не знаходить підстав для накладення додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу у його власника, оскільки у суду відсутні відомості про власника вищевказаного транспортного засобу.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушника за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 123 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчинених адміністративних правопорушень та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчинених адміністративних правопорушень, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, наявність пом`якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даних адміністративних правопорушень, а також беручи до уваги, що адміністративні правопорушення було скоєно під час керування транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, що в свою чергу створювало пряму загрозу для життя та здоров`я людей, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 2 ст. 123 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу у його власника.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454,00 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1, ч. 2 ст. 123, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 268, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 123 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення:

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 123 КУпАП у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік без оплатного вилучення транспортного засобу у його власника.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 123 КУпАП у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік без оплатного вилучення транспортного засобу у його власника.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Термін позбавлення ОСОБА_1 права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня здачі або вилучення документа, що засвідчує це право.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Арцизького районного суду Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Арцизького районного суду В.І. Черевата

Одеської області