КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 757/2471/21-п
№ апеляційного провадження: 33/824/2052/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Гошка Віктора Івановича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 40 800 грн з позбавлення права керуванням транспортним засобом строком на 10 років, без платного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір, у розмірі 454 грн.

Не погодившись з вказаною постановою, 25 березня 2021 року адвокат Гошко В.І. в інтересах ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що постанова Печерського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року винесена з порушенням норм процесуального права та не вірним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та ненадання їм належної оцінки.

Зазначено, що оскільки ОСОБА_1 не є громадянином України, а тому під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, йому не до кінця було зрозуміло, що відбувається.

Вказано, що не на камеру під диктовку працівника поліції ОСОБА_1 записав у протоколі, що протягом 2-х годин звернеться до медичного закладу та здасть аналізи, проте лікар не прийняв його без супроводу поліції, що є порушенням з боку працівників патрульної поліції.

Крім того, працівниками поліції не було роз`яснено прав та обов`язків на доступній для ОСОБА_1 мові та на якій складається протокол, чим свідомо ввели його в оману.

Також скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року, мотивуючи тим, що строк на апеляційне оскарження пропущено з об`єктивних причин, оскільки ОСОБА_1 звернувся до адвоката Гошка В.І. лише 15.02.2021 року, після чого відразу на наступний день було направлено скаргу до суду. Доводи скаржника підтверджені матеріалами справи.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити адвокату Гошку В.І. строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Під час апеляційного розгляду суд заслухав пояснення ОСОБА_1 та його захисника Гошка В.І., які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її з наведених в ній підстав.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції посилався на те, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують наявність в діях останнього складу вказаного адміністративного правопорушення, так як він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, тричі протягом року піддавався адміністративному стягненню за аналогічне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками місцевого суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно вимог ч.3 ст. 130 КУпАП, дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за №1452/735.

Згідно з п.п.8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Матеріалами справи доведено, що 31 грудня 2020 року, о 05 год. 20 хв. в м. Києві на вул. Новогоспітальна, 5, ОСОБА_1 керував автомобілем Шкода Фабіа, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, всупереч вимогам п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Окрім цього, відповідно до справи ОСОБА_1 протягом року двічі притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до справи, порушник відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що підтверджується долученими до справи письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.2).

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. За змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Згідно вимог ч.3 ст. 130 КУпАП, дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Убачається, що вказане правопорушення ОСОБА_1 вчинив втретє протягом року, оскільки постановою Печерського районного суду м. Києва від 02.09.2020 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.11.2020 за ч. 1 ст. 130 КУпАП до нього були застосовані адміністративні стягнення.

Отже дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 130 КУпАП, як такі, що вчинені особою, яка тричі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані наркотичного сп`яніння та за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги захисника Гошка В.І. про те, що працівниками поліції не було роз`яснено прав та обов`язків на доступній для ОСОБА_1 мові та на якій складається протокол, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, так як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення останній не посилався на те, що він не розуміє українську мову, надати перекладача та/чи адвоката не просив. В протоколі поставив свій підпис та в поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення, зазначив «согласен».

Не заперечував проти вчиненого правопорушення ОСОБА_1 і під час розгляду справи у районному суді, будь-яких клопотань не заявляв.

За таких обставин, суд визнає неналежним доказом по справі надану під час апеляційного провадження довідку, видану лікарем-наркологом Коршак В.І. про відсутність на момент перевірки у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння.

Даючи пояснення в суді апеляційної інстанції, правопорушник указував, що він хоч і громадянин Грузії, проте допомоги перекладача не потребує, українську мову розуміє, оскільки з 2001 року проживає в Україні. Тут створив сім`ю, має повнолітню доньку, у 2016 році придбав у власність житловий будинок та земельну ділянку у с. Семенівка Менського району Чернігівської обл., де і зареєстрував своє місце проживання. З урахуванням тривалості проживання, міг уже давно набути статусу громадянина України, проте не бажає цього, оскільки не хоче позбавлятися громадянства Грузії.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що не на камеру під диктовку працівника поліції ОСОБА_1 записав у протоколі, що протягом 2-х годин звернеться до медичного закладу та здасть аналізи, проте лікар не прийняв його без супроводу поліції, що є порушенням з боку працівників патрульної поліції, оскільки такі твердження носять голослівний характер та не підтверджені будь-якими доказами.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст.278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги адвоката Гошка В.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити адвокату Гошку Віктору Івановичу в інтересах ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Гошка Віктора Івановича в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар