ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Русєвої А.С.,

за участю:

захисника Кліменко Ю.І.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, адвоката, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно адміністративного протоколу серії ДПР 18 № 076724 від 11.11.2020 року, ОСОБА_1 11.11.2020 року о 20:31 год. у м. Одеса, вул. Тираспольська/ вул. Ніжинська, 79 керуючи автомобілем «Тойота», державні номерні знаки НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не впевнилась в безпечності та скоїла зіткнення з автомобілем «Тойота», державні номерні знаки НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Таким чином, за переконанням органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, порушивши вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, яке ставиться їй у вину, не визнала та дала суду пояснення про те, що 11.11.2020 року дорожньо-транспортна пригода сталася через дії іншого учасника ОСОБА_3 , який рухався з перевищенням швидкості руху, у зв`язку з викладеним просила провадження по справі відносно неї закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник Кліменко Ю.І. діюча в інтересах ОСОБА_1 у судовому засідання зазначила, що нею було зроблено адвокатський запит від 13.11.2020 року до КП «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (Центр-«077»)», на який їй був наданий відеозапис з камери зовнішнього відеоспостереження, розташованої в м. Одеса, Тираспольська площа, за період часу з 20:26 по 20:35 11.11.2020 року, зазначивши, що дорожньо-транспортна пригода 11.11.2020 року за участю автомобілів «Тойота», державні номерні знаки НОМЕР_1 та автомобіля «Тойота», державні номерні знаки НОМЕР_2 , сталася через дії водія ОСОБА_3 , а саме через перевищення швидкості. Крім того, стороною захисту надано суду висновок №1105200 автотехнічного експертного дослідження обставин зіткнення автомобілів «Тойота», державні номерні знаки НОМЕР_1 та автомобіля «Тойота», державні номерні знаки НОМЕР_2 , проведеного судовим експертом ОСОБА_4 . Захисник просила провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим. про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Про причини неявки ОСОБА_3 суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справу не подавав. Суд розцінює таку поведінку згаданої особи, як його небажання особисто прийняти участь у судовому розгляді даної справи.

Суд заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оцінивши надані сторонами провадження докази, в їх сукупності, приходить до висновку про таке.

В розумінні статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до диспозиції ст.124 КУпАП відповідальність за цією статтею настає в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, порушення якого ставиться у вину ОСОБА_1 , який передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Зіставлення фактичних обставин за протоколом відносно ОСОБА_1 вчинення адміністративного правопорушення, свідчать про те, що ДТП сталося за участю двох водіїв транспортних засобів. За переконанням суду для правильного застосування норми закону про адміністративну відповідальність у такому випадку особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен з водіїв.

На таку особливість у правозастосуванні вказує Пленум ВС у постанові «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14. У п.7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені ст.286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

З відеозапису, наданого на адвокатський запит Комунальною установою «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (Центр «007»), а саме з камер зовнішнього відеоспостереження за період часу з 20 год. 26 хв. по 20 год. 35 хв. 11.11.2020 року, вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_5 здійснює виїзд на дорогу, по якій рухаються два транспортні засоби, у тому числі транспортний засіб під керування ОСОБА_3 , у двох полосах дорожнього руху в одному напрямку. При цьому, іншій транспортний засіб, який рухався у сусідній полосі дорожнього руху в одному напрямку з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_3 , при виникненні перешкоди для подальшого руху у виді транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , вжив заходів щодо зниження швидкості руху задля уникнення зіткнення. Однак, автомобіль під керуванням ОСОБА_3 , не зважаючи на виникнення перешкоди у русі, продовжив рух, додавши при цьому швидкості, в наслідок чого сталося зіткнення. Таким чином, з оглянутого судом відеозапису подій, можна зробити висновок, що ОСОБА_3 , дотримуючись Правил дорожнього руху міг та зобов`язаний був вчинити дії, спрямовані на уникнення ДТП та її наслідків зіткнення, що спричинило пошкодження автомобілів.

Таким чином, за результатами судового розгляду справи відносно ОСОБА_1 судом встановлені обставини, які беззаперечно вказують на необґрунтованість висновку поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення, щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху та відповідно складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується наданими учасниками судового провадження поясненнями та дослідженим судом відеозаписом, на якому зафіксовані події моменту ДТП.

Оцінюючи показання ОСОБА_1 на предмет їх правдивості та відповідності обставинам справи, з урахуванням сукупності інших досліджених судом доказів, зокрема фотознімків, наданих суду, відеозапису, схеми ДТП, суд вважає, що водій транспортного засобу «Тойота», державні номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_1 не мала технічної можливості уникнути зіткнення, а фактичні дії водія ОСОБА_3 , який мав технічну можливість вжити заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки свого транспортного засобу, мав можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п.12.3 ПДР України, шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування навіть при русі з максимально допустимою швидкістю на даній ділянці, тому фактичні його дії, не відповідали цим вимогам ПДР та знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП.

При цьому, судом не береться до уваги наданий стороною захисту Висновок №1105200 автотехнічного експертного дослідження обставин зіткнення автомобілів від 12.12.2020 року, з огляду на те, що як вбачається зі згаданого висновку судовий експерт ОСОБА_4 не попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим такий висновок судового експерта не може бути визнаний допустимим доказом у справі.

Крім того, суд враховує те, що відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Таким чином, кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих Правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі.

Судом встановлено, що рухаючись на автомобілі ОСОБА_1 у відповідності до вимог п. 1.4 ПДР України мала право розраховувати на те, що інші учасники, виконують ці Правила, у тому числі й другий учасник ДТП ОСОБА_3 .

Таким чином, суд констатує, за встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 та наслідками ДТП.

Таким чином, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , судом встановлено, що будь-яких доказів, які б спростовували доводи останньої відносно того, що не її дії стали наслідком ДТП, матеріали справи не містять.

Згідно ст.252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 .Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Таким чином, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні достатні докази на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, які наслідком ДТП, що спричинило пошкодження транспортних засобівпри викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах.

За таких обставин, з урахуванням положень 10.1 Правил дорожнього руху України,відсутні підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що дає суду підстави зробити висновок про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому суд також виходить з вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З урахуванням встановлених обставин, суд констатує, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_1 керувала автомобілем з порушенням Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи, а її винуватість не доведена належними доказами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторін адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ст.124 КУпАП і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Керуючись ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

05.02.2021

Єдиний унікальний номер справи: №522/21078/20

Номер провадження №3/522/580/21

Головуючий суддя Русєва А.С.