ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого : Сташківа Н.Б.

секретаря судового засідання Гамана В.Т.

захисників Бойка В.Р.

Поморянського В.С.

розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції відділення поліції № 5 (смт. Підволочиськ) ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого ДАП «Укрспирт» Електрогазозварювальником, проживаючого АДРЕСА_1 , такого, що притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130, 124, 122-4 КпАП України 25 березня 2020 року,

за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Громадянин ОСОБА_1 19 березня 2021 року о 20:45 год. у с. Іванівка Підволочиського району Тернопільської області керував автомобілем Фольксваген Джета д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимог п.2.5 ПДР України Порушення вчинено повторно протягом року.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 19 березня 2021 року попросив свого знайомого ОСОБА_2 забрати на його ж автомобілі з роботи, оскільки сам позбавлений права керування транспортним засобом. Після цього вони поїхали по особистих справах у села Новосілку та Городницю Підволочиського району. Надалі ОСОБА_2 попросив його заїхати у с. Іванівку Підволочиського району до його родичів забрати телевізори. По дорозі, неподалік автобусної станції, у них поламався автомобіль, вони зупинились, увімкнули аварійно світлову сигналізацію та намагались усунути неполадки. Через 5-7 хв під`їхали працівники поліції, з`ясували, що транспортний засіб належить йому, перевірили документи та висунули звинувачення, що саме він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, після чого запропонували продути алкотест «Драгер», на що він відмовився, позаяк транспортним засобом не керував, про що намагався пояснити працівникам поліції, однак його доводи залишились поза увагою. Крім того звертає увагу, що коли працівники поліції запропонували йому продути алкотест «Драгер» та проводили відеозйомку був лише один свідок, це його товариш ОСОБА_2 іншого свідка, що зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення не було, даного свідка і не видно на відео і він йому невідомий. Також з відеофайлів, що долучені до матеріалів справи як доказ вини обвинувачення, вказаний 2017 рік, а не фактичний, а тому просить вказаний доказ не брати до уваги. У зв`язку з тим, що він не керував транспортним засобом, працівником поліції не надано належних та допустимих доказів його вини, просить провадження у справі закрити за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, покази свідків, вивчивши та проаналізувавши зібрані у справі докази, щодо їх належності та допустимості у сукупності і логічному зв`язку із іншими доказами, вважає, що вина ОСОБА_1 доведена у судовому засіданні поза розумним сумнівом, виходячи із наступних міркувань.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 466071 від 19.03.2021 року громадянин ОСОБА_1 19 березня 2021 року о 20:45 год у с. Іванівка Підволочиського району Тернопільської області керував автомобілем Фольксваген Джета д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимог п.2.5 ПДР України Порушення вчинено повторно протягом року.

Згідно рапорту поліцейського СРПП ВП №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ст.. с-нт поліції Черняка Р. вбачається, що під час несення служби в добовому наряді з 19.03.2021 року на 20.03.2021 року спільно із напарником в с. Іванівка Підволочиського району близько 20:45 год ним був зупинений автомобіль Фольксваген Джета д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , оскільки на транспортному засобі не горів лівий габарит. При перевірці документів встановлено, що даний водій позбавлений права керування транспортними засобами. З ротової порожнини було чути різкий запах алкоголю та запропоновано продути газоаналізатор «Алкотест Драгер», або проїхати в медичний заклад для визначення стану алкогольного сп`яніння, в присутності двох свідків водій категорично відмовився. На водія було складено протокол за ч.2 ст. 130 КпАП України.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд із застосуванням газоаналізатора «Драгер» не проводився, ОСОБА_1 від підпису відмовився в присутності свідка ОСОБА_2 .

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.03.2021 року вбачається, що поліцейським виявлені ознаки алкогольного сп`яніння : різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, не виразна мова. Огляд не проводився.

Згідно довідки ГУНП в Тернопільській області та постанови Підволочиського районного суду від 25 березня 2020 року вбачається, що ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КпАП України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Крім того постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №874605 від 19.03.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за порушення вимог ч.4 ст. 126 КпАП України, а саме керування транспортним засобом, особою, котра позбавлена права керування постановою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 25.09.2020 року та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн.

Згідно пояснень, що долучені до матеріалів справи свідка ОСОБА_4 вбачається, що 19.03.2021 року близько 21:30 год був присутній, як працівники поліції запропонували гр.. ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, а саме за допомогою газоаналізатора Алкотест-Драгер або проїхати в медичний заклад для визначення стану алкогольного сп`яніння, водій ОСОБА_1 відмовився. По даному факту на гр.. ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення. Від підписів та дачі пояснень відмовився.

Згідно пояснень, що долучені до матеріалів справи свідка ОСОБА_5 вбачається, що 19.03.2021 року близько 20:00 год він разом із своїм знайомим ОСОБА_1 виїхали із с. Городниця на автомобілі Фольксваген Джета д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 . За кермом автомобіля їхав він, проте перед с. Іванівка відійшли в туалет, після чого за кермо сів ОСОБА_1 , на його неодноразові прохання, щоб рух продовжив він, ОСОБА_1 відмовився, мотивуючи тим, що це автомобіль його батька і за кермом може їхати тільки він. Коли вони проїздили по с. Іванівка Підволочиського району Тернопільської області, помітили працівників поліції, які розвернулись та поїхали за ними. Щоб уникнути зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 зупинився сам, вийшов із місця водія та відразу пішов до багажного відділення автомобіля, а він у свою чергу вийшов із місця пасажира та пішов до капоту створюючи ситуацію ніби - то у них поламався автомобіль. Проте відразу після зупинки підійшли працівники поліції та повідомили, що у автомобіля не горіла задня ліва фара габаритного вогню, після чого ОСОБА_1 почав говорити, що він не керував транспортним засобом. На їх запитання повідомив, що за кермом знаходився ОСОБА_1 . Під час спілкування із ОСОБА_1 у них виникла підозра, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Від пропозиції пройти огляд на місці та поїхати у лікарню, від підписів та дачі пояснень водій відмовився.

Вказані письмові пояснення свідків щодо перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля є логічними та послідовними показам, що дані свідками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у судовому засіданні, зокрема .

Будучи допитаним у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показав, що 19.03.2021 року на прохання ОСОБА_1 під`їхав на його ж автомобілі за ним на роботу, після чого поїхали у с. Іванівку Підволочиського району Тернопільської області. По дорозі автомобіль неодноразово ламався, він обурився та відійшов на декілька метрів. Через деякий час повернувся, однак за кермо уже сів ОСОБА_1 . Надалі автомобіль вийшов із ладу і вони вимушені були зупинитись. Через 5хв. приїхали працівники поліції та після перевірки документів запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте ОСОБА_1 відмовився, мотивуючи тим, що алкоголю не вживав і за кермом автомобіля не перебував. Іншого свідка, котрий записаний у протоколі він не бачив, і на місці зупинки його не було. Від ОСОБА_8 запаху алкоголю з порожнини рота не чув. Ствердив, що у той час коли, розминались із працівниками поліції за кермом був саме ОСОБА_1 .

Будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду показав, що 19.03.2021 року неподалік лікарні у смт. Підволочиську був зупинений працівниками поліції на прохання щось посвідчити, проте що саме, він не зрозумів та не з`ясовував. Надалі, біля автомобіля поліції, чув як невідома йому особа на пропозицію поліцейського відмовся, проте що саме, також не може сказати, оскільки для нього не було цікаво, і він думав, що це лише формальність та до уваги не брав. Особу, котра притягується до адміністративної відповідальності, він не упізнав, оскільки була темна пора доби і не звертав увагу. Поставивши підпис у протоколі про адміністративне правопорушення поїхав дальше.

Будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду показав, що 19.03.2021 року під час несення служби помітив автомобіль, котрий рухався без непрацюючого лівого заднього габаритного вогню. Після зупинки у водія ОСОБА_1 виявив ознаки алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, намагався переконати, що за кермом перебувала інша особа, а саме ОСОБА_5 , саме котрий повідомив, що за кермом перебував ОСОБА_1 . Водію було запропоновано також пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні смт.Підволочиську, проте останній відмовився. Надалі у смт. Підволочиську зупинив автомобіль під керуванням свідка ОСОБА_4 у присутності якого і пропонував пройти огляд на стан сп`яніння, однак водій відмовився, про що було вказано у протоколі про адміністративне правопорушення. Щодо невідповідності дат та години, котрі зазначені на відеозаписі реєстратора, дійсному часу та даті зупинки транспортного засобу, то пояснив, що дане відео проводились саме 19.03.2021 року, а не 2017 року, як це зазначено на реєстраторі. Припустив, що у системі реєстратора стався збій. Після чого на водія був складений протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Із дослідженого відеозапису з камер відео реєстратора поліцейського автомобіля вбачається, що автомобіль поліцейського розминувся із іншим транспортним засобом. Після чого працівники поліції розвернули свій транспортний засіб та поїхали слідом. Через декілька метрів автомобіль Фольксваген Джетта зупинився сам, включив аварійну світлову сигналізацію і із сторони водія вийшов чоловік та відразу направився до багажного відділення. Надалі на інших відео файлах ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився.

За приписами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних за ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно п. 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Відповідно до п. 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ч.1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність. У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року, із змінами внесеними згідно Постанови Верховного Суду №18 від 19.12.2008року, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

З аналізу диспозиції ст. 130 КУпАП вбачається, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого даною статтею.

Оцінивши зібрані у справі докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, шляхом накладення на нього адміністративного стягнення в межах її санкції.

Накладаючи адміністративне стягнення за вказане адміністративне правопорушення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України, як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність та обставини, що обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, суд приходить до переконання, що на громадянина ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При цьому суд не бере до уваги посилання особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а саме те, що за кермом автомобіля знаходився його товариш ОСОБА_2 , а також те, що автомобіль був зупинений у с. Галущинці Підволочиського району, а не у с. Іванівка, як це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки вказані обставини у своїй сукупності із дослідженими та проаналізованими доказами спростовані відеозаписом камер та показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Крім того, суд не бере до уваги посилання ОСОБА_9 та його захисників, щодо визнання недопустимим доказу запису із камери відео реєстратора поліцейського автомобіля, оскільки дата та час, що зазначені на відео, не відповідають фактичному, позаяк при допиті свідків та безпосередньо самого ОСОБА_1 та при дослідженні відео, останні своїми поясненнями підтвердили, що саме вони їхали автомобілем у цей час, і саме до них під`їхали працівники поліції, і обставини, що відображені на реєстраторі мали місце у 2021 році а не 2017, як зазначено на реєстраторі та за їхньої участі, а працівник поліції показав, що зазначений 2017 рік є помилковим через збій системи.

Крім того суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , що працівники поліції приїхали через 5-7 хв після того, як вони зупинили транспортний засіб та намагались усунути поломку, оскільки вказані обставини спростовані відеозаписом з відеокамери реєстратора.

Інші обставини на котрі посилається ОСОБА_1 та його захисники щодо його невинуватості та незаконних дій працівників поліції по збиранню доказів, зокрема невнесення інформації у систему «Інформаційний портал Національної поліції України відомостей про відео зйомку, незаконне затримання транспортного засобу та особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відсутність на місці зупинки транспортного засобу одного із свідків, суд не бере до уваги, оскільки вказані обставини жодним чином не спростовують вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності як і здобутих та проаналізованих у судовому засідання доказів, котрих на думку суду є достатньо для доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КпАП України.

Крім того, у відповідності до ст. 40- 1 КпАП України із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на час ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 454,00 грн згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.33,40-1,276-280,283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 5 ст. 4 Закону України № 3674-VI від 08 липня 2011року «Про судовий збір», зі змінами та доповненнями, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири ) тисячі гривень, які стягнути у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454,00 гривні.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків