ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020р. Суддя Хортицького районного суду м.ЗапоріжжяМурашова Наталія Анатоліївна, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.156 КУпАП,

Права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст.268 КУпАП України, роз`яснені.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №030951, складеного 16.04.2021р. дільничним офіцером поліції відділу поліції №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Дейнегою О.О., 16.04.2021р. о 15.30год. ОСОБА_1 , знаходячись в тимчасовій споруді за адресою: АДРЕСА_2 , здійснював торгівлю алкогольними напоями (горілка «Пшенична», об`ємом 0,5л., у кількості 70 пляшок) без марок акцизного збору, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засідання вину визнав та пояснив, що в зазначений день та час дійсно знаходився в торгівельному кіоску, де продають в т.ч. алкогольні напої. До прибуття поліцейських він продав одну пляшку горілки. На момент прибуття поліцейських покупців не було. Кому саме належить зазначений кіоск та товар в ньому не знає. 16.04.2021р. він працював там перший день. Офіційно працевлаштований не був. Знайшов роботу через знайомих. Про те, що порушуються правила торгівлі алкогольними напоями, він не знав.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також суд виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Крім того, у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

П.2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч.1 ст.156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Норми ст.156 КУпАП носять бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Так, відповідно до п.226.1 ст.226 Податкового кодексу України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Однак в порушення вимог ст.256 КУпАП, в протоколі відносно ОСОБА_1 не зазначено конкретний нормативно-правовий акті та його норми, які порушив ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля це діяльність з продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Відповідно до ч.2 ст.55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, може бути лише суб`єкт господарювання.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначено чи є він суб`єктом господарювання, відповідні документи в матеріалах справи відсутні.

При цьому, останній в судовому засіданні пояснив, що суб`єктом підприємницької діяльності не є.

Крім того, до протоколу не додано жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, які б підтверджували, що в зазначені день, час та місце ОСОБА_1 дійсно здійснював будь-яку торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного збору, враховуючи при цьому, що торгівля це процес обміну товарів на гроші з метою задоволення потреб споживача та отримання прибутку. В даному випадку з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 продав комусь горілку і отримав за це гроші. Вказані обставини жодними документами не зафіксовані.

Суд вважає, що сам по собі факт виявлення в приміщенні алкогольних напоїв без марок акцизного податку і їх вилучення працівниками поліції не свідчить про здійснення роздрібної торгівлі ним.

При ухваленні цього рішення суд не бере до уваги додані до протоколу фотознімки, на якому зображений кіоск та скляні пляшки з написом «Горілка «Пшенична»», оскільки на них неможливо ідентифікувати місце та час події. Зазначені фотознімки жодною уповноваженою особою органів поліції не засвідчені. Протокол огляду місця події, під час якого могли бути застосовані фототехнічні засоби, до справи не долучений, в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про застосування технічних засобів фіксації також відсутні.

Доданий до протоколу рапорт дільничного офіцеру поліції ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Дейнега О.О. про виявлення зазначеного адміністративного правопорушення в розумінні вимог ст.251 КУпАП не є належним та допустимим доказом у даній справі.

Визнання ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у зазначеному правопорушенні суд не бере до уваги, оскільки факт визнання особою вини у вчиненні правопорушення не звільняє особу, яка виявила факт правопорушення, від доведення правомірності притягнення особи до відповідальності і відповідно не може бути достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, належні та допустимі докази, передбачені ст.251 КУпАП, які б підтверджували істотні для даної справи обставини, суду не надані.

Враховуючи зазначене, виходячи з вимог ст.252,280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, його винуватість в ньому, належність до суб`єкту цього правопорушення, належними та допустимими доказами не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на його користь.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, і на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі слід закрити.

Керуючись ст.7,9,156,245,247,251,252,256,268,280,283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративного правопорушення за ч.1 ст.156 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Хортицького районного суду

м. Запоріжжя Н.А. Мурашова

10.06.2021