Справа № 263/5631/21
Провадження № 3/263/1889/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Федоренко Тетяна Іванівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В: 29 квітня 2021 року о 23 год. 00 хв., ОСОБА_1 за адресою: м.Маріуполь, пр.Будівельників, біля буд. 187 керував автомобілем ВАЗ21104, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( виражене тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проведення огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager Alcotest на місці зупинки транспортного засобу та від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я відмовилася у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 провину свою не визнав, зазначив, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 29.04.2021 року він приїхав до свого додому разом з батьком, який був випившим. Коли заїзджали до двору, то попереду йшли люди, щоб вони надали можливість йому проїхати, він натиснув на газ, від чого був дуже гучний звук. Чоловік, який проходив повз його автомобіля вдарив кулаком по дзеркалу автомобіля. Батько вийшов з автомобіля, щоб зробити зауваження, але ця компанія стала наносити йому тілесні ушкодження, стали казати, що викличуть поліцію, тому він забрав батька та сказав, що не потрібно викликати поліцію, оскільки вони йдуть додому, вважав, що конфлікт миж ними було вичерпано. Він заїхав до двору свого будинку, припаркувався та вони разом із батьком пішли до його квартири, там випили по банці пива, батько захотів ще пива та пішов до магазину, він також пішов разом із ним. Вже на дворі на дорозі до них підїхав автомобіль працівників поліції, які запропонували їм проїхати назад до його автомобіля. Вони з батьком сіли до автомобіля поліції та поїхали до місця паркування його автомобіля. Біля транспортного засобу їх очікувала жінка та чоловік, які викликали наряд поліції. В ході діалогу, було з`ясовано , що конфлікт між заявниками та ОСОБА_1 було спричинено біля підїзду будинку, коли він керуючи автомобілем налякав чоловіка та жінку звуками двигуна, на що вони зреагували дуже агресивно, почавши словесну перепалку. Намагаючись припинити конфлікт він разом з батьком покинули місце конфлікту. Дійсно на час спілкування з поліцією був у стані алкогольного сп`яніння, але транспортним засобом не керував, після того, як він поїхав та припаркував свій транспортний засіб лише понад двадцять хвилинта на дворі його зустріли працівників поліції, коли вони з батьком йшли по дорозі пішки, тому вважає, що вимоги працівників поліції не грунтувалися на вимогах законодавства та не заперечує, що відмовився від проходження огляду для визначення стану сп`яніння у присутності свідків, оскільки не керував транспортним засобом. В подальшому в судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що точну дату не пом`ятає, приблизно уквітні 2021 року у ввечірній час його син ОСОБА_1 приїхав за ним та вони разом поїхали до квартири, яку винаймає його син по АДРЕСА_2 . Коли заїджали до двору багатоповерхового будинку, то попереду йшли люди, син натиснув на газ, від чого двигун дуже гучно видав звуки, від чого чоловік який йшов повз автомобіль вдарив кулаком по дзеркалу. Він вийшов з автомобіля, щоб з`ясувати чому чоловік вдарив по автомобілю, але на нього накинулася ця компанія та завдала ударів, стали казати, що викличуть поліцію. Син вийшов та сказав, щоб не викликали поліцію та вони йдуть додому. Вони сіли до автомобіля по підїхали до будику сина, син припаркувався та вони піднялися док вартири, де випили разом із сином по банці пива. Оскільки йому захотілося ще пива, він пішов до магазину, син також пішов разом із ним. По дорозі до магазину надворі до них підїхав поліцейський автомобіль та працівники поліції запропонували проїхати разом із ними до місця, де був припаркований автомбіль. Вони сіли до машини полції та поїхали з ними разом да місця паркування автомобіля сина. Там праціаники поліції запропонували сину пройти огляд для визначення стану сп`яніння, але син відмовився, бо автомобілем на той час не керував. Також поруч перебували люди, які напугалися звуку двигуна та викликали поліцію.

Судом викликалися свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання, у присутності яких складався протокол про адміністративне правопорушення, але останні до суду не прибули. Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 не заперечує, що він відмовився від огляду для визначення стану сп`яніння у присутності свідків, суд приходить до висновку про можливість закінчення розгляду справи за відсутності свідків.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимогами п.2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 цього Кодексу). Дослідивши та проаналізувавши адміністративний матеріал, а саме протокол про адміністративне правопорушення від 30 квітня 2021 року серії ААБ № 141565 та додані матеріали, а саме, пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , які надали пояснення, що на їх думку ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані сп`яніння, пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у присутностя яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, рапорт поліцейського, відеозапис, суд прийшов до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з наступних підстав. З відеозапису, доданого до протоколу, вбачається, що працівниками поліції зупинено ОСОБА_1 та його батька ОСОБА_2 на дорозі, де останні йшли пішки та запропонували їм проїхати до місця парковки автомобіля ОСОБА_1 , на що останній погодився та разом із батьком сіли до автомобіля патрульної поліції та поїхали до місця розташування автомобіля. Під час спілкування із працівниками поліції ОСОБА_1 надав аналогічні пояснення, які ним надані в судовому засіданні, зазначив, що ключі від автомобіля відсутні, оскільки вони знаходяться вдома. На пропозицію працівників поліції пройти огляд для визначення стану сп`яніння у присутності двох свідків відмовився, зазначивши, що він не керує траспортним засобом. Особи, які були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення на відеозапису пояснювали, що автомобіль ОСОБА_1 заїхав за будинок та з цього часу пройшло приблизно двадцять хвилин.

Таким чином судом встановлено, що на час складання протоколу про адмінісративне правопорушення та відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, останній автомобілем не керував, був зупинений на дорозі та за допомогою автомобіля патрульної поліції ОСОБА_1 разом із працівниками поліції прибув до місця паркування автомобіля ОСОБА_1 . Між паркуванням автомобіля та прибуттям працівників поліції минув певний час, доказів на спростування доводів ОСОБА_1 , а саме що він перебував у себе вдома, де вживав пиво, після цього вийшов на двір та йшов до магазину, де був зупинений працівниками поліції, суду не надано.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння , що знижують увагу та швидкість реакції. Доказів того, що ОСОБА_1 саме керував транспортним засобом на час відмови від проходження такого огляду суду не надано.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» одним із завдань вмотивованого рішення є демонстрація сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Також за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хаджинастасиу проти Греції», національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержанняКонституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази у сукупності між собою, суд приходить до висновку про те, що достатніх доказів для наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у діях ОСОБА_1 не встановлено, оскільки доказів того, що саме під час керування транспортним засобом останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, суду не надано, суд не може свій висновок робити на припущеннях, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 251, 254, 256, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Суддя Т.І.Федоренко