Справа № 333/7520/20
Провадження № 3/333/253/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Варнавська Л.О., за участю секретаря судового засідання Христової Н.К., за участю прокурора Мордовченко К., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює інженером в Національному заповіднику «Хортиця», за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 12.01.2015 року призначено на посаду майства лісу Олександрівського лісництва ДП «Запорізьке лісомисливське господарства» та будучи, відповідно до п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції». Згідно наказу директора ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» від 30.05.2018 р. №50-к ОСОБА_1 звільнено за угодою сторін, з посади майстра лісу з 30.05.2018 р. ОСОБА_1 був зобов`язаний подати декларацію за 2018 рік до 01.04.2019 року. ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, без поважних причин, маючи всі необхідні можливості, несвоєчасно, а саме 02.12.2020 року подав декларацію, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визнав та пояснив, що він не знав про необхідність подати декларацію, під час звільнення його ніхто не попередив про це. Пізніше він подав всі декларації, коли про це йому сказали. Просив суд призначити йому покарання у виді мінімального штрафу, оскільки не мав умислу у вчиненні даного правопорушення.

Прокурор Полєжаєва В.В. обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримала, зазначила про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, просила призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , прокурора та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами.

Зокрема, протоколами про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП №653 від 13.12.2020 року, якими встановлено факт вчинення порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції», відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, роздрукованою з офіційного сайту Національного агентства з питань запобігання корупції відомістю про час подання декларації, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Закон України «Про запобігання корупції» визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Статтею 1 вищевказаного Закону визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», посада ОСОБА_1 віднесена до суб`єктів, на яких поширюється дія вказаного Закону.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 15 частини 1 статті 3, зобов`язані не пізніше 20 робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення, подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями, а також повинен був наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 5 частини першої статті 3 за минулий рік.

Тобто, виходячи з вище викладеного, ОСОБА_1 зобов`язаний був подати декларацію за 2018 рік у період з 01.01.2019 року по 01.04.2019 року.

Виходячи зі змісту ст. 57 Конституції України, в державі діє презумпція знання закону всіма громадянами, якщо закон був доведений до їх відома шляхом його офіційного оприлюднення.

Закон України «Про запобігання корупції» опубліковувався у офіційних виданнях, ОСОБА_1 ознайомлений був під підпис 01.03.2017 року з вимогами ЗУ «Про запобігання корупції», в тому числі щодо обов`язку до 1 квітня наступного після звільнення року подавати декларацію.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

30.05.2018 року ОСОБА_1 був ознайомлений із наказом про звільнення, був повинний подати декларацію за 2018 рік до 01 квітня 2019 року, а подав декларацію лише 02.12.2020 року, чим порушив встановлений строк для подання декларації.

У зв`язку з чим, суд вважає, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та є всі достатні підстави для визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності цією статтею у межах санкції встановленої цією статтею у вигляді штрафу. При цьому, строк накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією визначений ч.3 ст.38 КУпАП, який становить три місяці з дня виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення - не пропущено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, тому суд вважає доцільним застосувати адміністративне стягнення щодо нього у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 454 грн.

Керуючись ч.1 ст.172-6, ст.33, 36, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення, особою, щодо якої її винесено, її захисником - протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя Л.О. Варнавська