Справа № 578/376/21
провадження № 3/578/219/21
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2021 року смт Краснопілля

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Зеря Ю.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Державної екологічної інспекції у Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді головного агронома ТОВ Агрофірма «Псьол», за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №013202 від 26.03.2021, складеного старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Божком Андрієм Вікторовичем, 26 березня 2021 року о 14.42 год. під час планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ АФ «Псьол» ОСОБА_2 допустив порушення порядку провадження господарської діяльності, а саме експлуатацію складу ПММ, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 без висновку з оцінки впливу на довкілля, передбаченого п. 4 додатку до Закону України від 19.05.2011 №3392-VI, що є порушенням п. 4 ч. 3 ст. 3 Закону України від 23.05.2017 № 2059-VIII, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання з розгляду адміністративного матеріалу, призначене на 26.04.2021, ОСОБА_1 не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення.

У судовому засіданні 11.05.2021 ОСОБА_1 заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання йому можливості отримання правової допомоги при розгляді справи. Розгляд справи відкладено до 27.05.2021.

У судове засідання 27.05.2021 ОСОБА_1 не прибув, направив на адресу суду клопотання (вх. № ЕП-772/21-Вх від 26.05.2021) про відкладення розгляду справи у зв`язку з сімейними обставинами, занятістю на виробництві та відсутністю необхідних коштів на оплату правової допомоги. Розгляд справи було відкладено до 16.06.2021.

14.06.2021 через загальну канцелярію суду за вх. №2353/21 надані письмові пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Шевченка В.А., у яких зазначено, при складанні протоколу на ОСОБА_1 як головного агронома ТОВ АФ «Псьол» не було з`ясовано, чи зобов`язаний він був безпосередньо забезпечувати виконання вимог природоохоронного законодавства та порядку провадження господарської діяльності за своїми службовими обов`язками. Згідно наказу від 26 січня 2021 року №7 ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до ТОВ «Агрофірма «Псьол» на посаду агронома, тоді як експлуатація складу ПММ здійснювалася задовго до цього факту, ще з часів існування колгоспу, правонаступником якого є ТОВ «Агрофірма «Псьол». Поряд із цим ОСОБА_1 призначено відповідальною особою за природоохоронну діяльність лише 03 лютого 2021 року наказом №8. Зазначення в цьому ж наказі посади ОСОБА_1 як «головного агронома» відповідає наказу про прийняття його на роботу, тому слово «головного» є опискою. Крім того, вказує, що з огляду на положення ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків. Зважаючи на те, що ніяких конкретних обов`язків з експлуатації складу ПММ та посадових інструкцій за наказом №8 від 03.02.2021 до ОСОБА_1 не доводилося у встановленому законом порядку, то ОСОБА_1 не повинен нести відповідальність як за експлуатацію складу ПММ, так і за відсутність висновку з оцінки впливу на довкілля.

На думку захисника наведені обставини виключають вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, що свідчить про відсутність суб`єктивної сторони проступку. Сам же по собі формальний наказ про призначення ОСОБА_1 відповідальним за природоохоронну діяльність є недостатньою підставою для притягнення його до відповідальності за цим Законом.

Також у свої поясненнях адвокат вказує, на те, що якщо ж суд дійде до іншого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, то останнє за наведених вище мотивів має підпадати під ознаки малозначного, згідно ст. 22 КУпАП.

14.06.2021 до суду за вх.№2354/21 надійшло клопотання з додатками від захисника ОСОБА_1 адвоката Шевченка В.А., у якому останній вказує, що з мотивів, викладених у письмових поясненнях від 14.06.2021, просить суд провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП або звільнити його від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, а також просив справу розглядати у його відсутність та за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, суддя дійшла наступних висновків.

За змістом частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, гр. ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Частина ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), у вигляді накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Так ОСОБА_1 як головному агроному ТОВ АФ «Псьол» ставиться у провину порушення провадження господарської діяльності, а саме експлуатація складу ПММ за відсутності висновку з оцінки впливу на довкілля, що є порушенням ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» від 23.05.2017 № 2059-VIII, здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності. Оцінці впливу на довкілля не підлягає планована діяльність, спрямована виключно на забезпечення оборони держави, ліквідацію наслідків надзвичайних ситуацій, наслідків антитерористичної операції на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 своїми діями допустив порушення п. 4 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», друга категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, включає: енергетичну промисловість: зберігання та переробка вуглеводневої сировини (газу природного, газу сланцевих товщ, газу, розчиненого у нафті, газу центрально-басейнового типу, газу (метану) вугільних родовищ, конденсату, нафти, бітуму нафтового, скрапленого газу); поверхневе та підземне зберігання викопного палива чи продуктів їх переробки на площі 500 квадратних метрів і більше або об`ємом (для рідких або газоподібних) 15 кубічних метрів і більше; промислове брикетування кам`яного і бурого вугілля; гідроелектростанції на річках незалежно від потужності; гідроакумулюючі електростанції (ГАЕС); вітрові парки, вітрові електростанції, що мають дві і більше турбіни або висота яких становить 50 метрів і більше.

При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення від 26.03.2021 не конкретизовано, яке саме положення вказаного вище пункту порушив ОСОБА_1 під час експлуатації складу ПММ.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення передбачені статтею 256 КУпАП, згідно з якою у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП суду надані: протокол про адміністративне правопорушення №013202 від 26.03.2021; акт від 26.03.2021 №130/02, складений за результатами планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів; припис №68/02 від 01.04.2021; копія технічного паспорту на сталевий зварний горизонтальний резервуар (надземний) РГСн-50; повідомлення про результати ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки; наказ №8 від 03.02.2021, згідно якого ОСОБА_1 як головний агроном є відповідальним за природоохоронну діяльність ТОВ АФ «Псьол».

Відповідно до п.4 Додатку «Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» до Закону України від 19.05.2011 № N 3392-VI «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності», висновок з оцінки впливу на довкілля, на відсутності якого наголошено у протоколі про адміністративне правопорушення, є документом дозвільного характеру.

Згідно з актом перевірки № 130/02 від 26.03.2021 основним видом економічної діяльності ТОВ АФ «Псьол» є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код КВЕД 01.11), тобто сільське господарство.

Сільське господарство відповідно до п.2 ч.3 ст.3 Закону №2059-VIII належить до другої категорії видів планованої діяльності, яке може мати значний вплив на довкілля та підлягає оцінці впливу на довкілля, але воно не включає зберігання та переробку вуглеводневої сировини (газу природного, газу сланцевих товщ, газу, розчиненого у нафті, газу центрально-басейнового типу, газу (метану) вугільних родовищ, конденсату, нафти, бітуму нафтового, скрапленого газу); поверхневе та підземне зберігання викопного палива чи продуктів їх переробки на площі 500 квадратних метрів і більше або об`ємом (для рідких або газоподібних) 15 кубічних метрів і більше; промислове брикетування кам`яного і бурого вугілля; гідроелектростанції на річках незалежно від потужності; гідроакумулюючі електростанції (ГАЕС); вітрові парки, вітрові електростанції, що мають дві і більше турбіни або висота яких становить 50 метрів і більше.

Також слід зазначити, що відповідальність за дії, передбачені ч. 1 ст. 164 КУпАП, настає саме у випадку провадження господарської діяльності.

Під господарською діяльністю, визначення якої наведено в ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України, розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з ч. 2 ст. 3 ГК України, господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

За змістом ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 №3 від «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Таким чином, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності, як виду господарської діяльності, є систематичність її здійснення та отримання прибутку. З огляду на викладене систематичною вважається діяльність у разі, коли вона здійснюється неодноразово протягом певного періоду часу.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 26 березня 2021 року. Однак будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність, що є однією з основних ознак господарської діяльності, зокрема експлуатацію складу ПММ, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 за відсутності висновку з оцінки впливу на дозвілля, як і будь-яких інших доказів на підтвердження вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не було додано.

Органом, який ініціював процедуру притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, окрім протоколу про адміністративне правопорушення та акту проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природніх ресурсів ТОВ АФ «Псьол» з описом виявлених порушень вимог законодавства, не було додано будь-яких доказів, що підтверджують факт зайняття ОСОБА_1 господарською діяльністю - експлуатацію складу ПММ за відсутності висновку з оцінки впливу на дозвілля та не було додано доказів про те, що саме на ОСОБА_1 як головного агронома ТОВ Агрофірми «Псьол» покладено обов`язки з отримання висновку з оцінки впливу на довкілля. Наявний у матеріалах справи наказ №8 від 03.02.2021, згідно якого ОСОБА_1 є відповідальним за природоохоронну діяльність ТОВ АФ «Псьол», а контроль за виконанням цього наказу покладено на інженера з охорони праці ОСОБА_3 не підтверджує обов`язку ОСОБА_1 отримувати висновок з оцінки впливу на дозвілля та не покладає на нього відповідальність за провадження Товариством господарської діяльності без отримання такого висновку.

При ухваленні судового рішення суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно статті 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовується як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За результатом розгляду наданого адміністративного матеріалу суддею встановлено, що до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення не подано доказів, які могли б підтвердити обставини, викладені у цьому протоколі, зокрема не надано доказів того, що саме на ОСОБА_1 були покладені обов`язки з отримання висновку з оцінки впливу на довкілля під час здійснення господарської діяльності ТОВ АФ «Псьол», суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

За загальним правилом склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Відтак відсутність будь-якої з названих ознак виключає наявність складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, вбачається, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Стаття 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247 Кодексу).

Відтак суддя доходить висновку на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням положень ст. 283 КУпАП у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 245, 247, 251, 252, 268, 277, 280, 283-285, 287-291, 294 КУпАП, суддя

постановила:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області (стаття 294 КУпАП).

Суддя Ю.О. Зеря