Справа № 758/5208/21
3/758/3976/21 Категорія
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Головчак М. М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої АДРЕСА_1 , працюючої продавцем,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 01 квітня 2021 року об 13 год.39 хв. в м.Києві, по проспекту Правди, 10, ОСОБА_1 здійснювала торгівлю продуктами харчування в магазині, без нанесеної смуги в магазині для покупців, чим порушивши вимоги Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року, та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП. В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд розглядає справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку. Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Частиною 2 ст.7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Так, відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Частиною 1 статті 44-3 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Однак, обставини, викладені у протоколі та матеріалах справи, не знайшли свого підтвердження, оскільки не містять будь-яких належних доказів того, що особа вчинила дане правопорушення, та перебуває у трудових відносинах з товариством. Не містять матеріали справи і будь-яких пояснень свідків чи очевидців правопорушення, які б могли підтвердити те, що порушила вищевказану Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року. Будь-яких інших доказів на підтвердження факту того, що останній допустив роботу бару, в порушення постанови КМУ, до матеріалів справи не долучено, а суддя не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про недоведеність вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, тому вона не може бути притягнута до адміністративної відповідальності через відсутність в її діях складу правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 44-3, 247, 279, 280, 283, 308 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя М. М. Головчак