Справа №461/284/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року суддя Галицького районного суду м.Львова Фролова Л. Д., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ст.124 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,

в с т а н о в и в :

26 червня 2020 року близько 12.20 години у місті Львові по вулиці Тракт Глинянський, 163 відбулась дорожньо - транспортна пригода (наїзд транспортного засобу на пішохода), за участі автомобіля марки «Volkswagen Jetta» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає АДРЕСА_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає мЛьвів АДРЕСА_1 . Внаслідок ДТП транспортний засіб зазнав технічних пошкоджень, а пішохід ОСОБА_3 отримав травми середнього ступеня тяжкості. Дані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Європейський суд з прав людини у рішенні Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, приходжу до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 124 КУпАП визначено, що порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пунктом 4.14 а та б ПДР України, передбачено, що пішоходам забороняється: виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху та раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід.

Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, а його вина підтверджується зібраними у справі даними, які містяться в:

-протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААБ №105217, в якому міститься фабула вчиненого правопорушення;

-постанові про закриття кримінального провадження від 31 липня 2020 року, в кримінальному провадженні №0001027 від 26 червня 2020 року;

-витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у вказаному кримінальному провадженні від 26 червня 2020 року, в якому містяться обставини про вчинення кримінального правопорушення;

-схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди;

-фототаблицях доданих до матеріалів справи;

-протоколі допиту потерпілого ОСОБА_1 від 22 липня 2020 року;

-протоколі допиту свідка ОСОБА_2 від 02 липня 2020 року;

-протоколі допиту свідка ОСОБА_4 від 03 липня 2020 року;

-протоколі допиту свідка ОСОБА_5 від 03 липня 2020 року;

-протоколі допиту свідка ОСОБА_6 від 03 липня 2020 року;

-протоколі допиту свідка ОСОБА_7 від 03 липня 2020 року;

-протоколі огляду речових доказів від 01 липня 2020 року.

Відтак, винність ОСОБА_1 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять її винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

В п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.205 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зазначено, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП може бути будь яка особа, яка бере безпосередню бере участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушень Правил дорожнього руху.

Оцінюючи зібрані по справі та досліджені в суді докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вищевказаних вимог Правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, доведена повністю, і його дії кваліфіковані вірно за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак, відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак провадження в справі слід закрити в зв`язку із закінченням передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.124, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі закрити в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Провадження в справі закрити в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти діб з дня винесення постанови через суд першої інстанції.

Суддя Л.Д. Фролова