П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2021 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.3 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

26.03.2021 року о 01 год. 30 хв. громадянин ОСОБА_1 , який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч.1ст.130 КУпАП, по вул. П.Карпатського, в с. Минай Ужгородського району керував транспортним засобом «Мерседес-Бенц», р.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп"яніння, а саме: зінниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів, при цьому від проходження огляду на стан наркотичного та алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.3 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином шляхом надіслання повісток за адресою: АДРЕСА_1 . Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відомості щодо часу та місця розгляду зазначеної справи розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://court.gov.ua/fair/sud0712. Таким чином, суд вжив усі можливі способи сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 3 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" (пункт 27) роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, обов`язок проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції покладається саме на водія, як особу, що керує транспортним засобом.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.4 вказаної Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №295305 від 26.03.2021 р. встановлено, що у водія ОСОБА_1 виявлені наступні ознаки наркотичного спяніння - зінниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів.

Як встановлено з матеріалів справи, працівниками поліції гр. ОСОБА_1 , запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в лікарні, що відповідає положенням ст.. 266 КУпАП, проте, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що підтверджується відеозаписом з боді-камери поліцейського.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №295305 від 26.03.2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 від будь яких пояснень на місці вчинення правопорушення відмовився.

Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 вказаної вище інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з боді-камер поліцейського , долученим до матеріалів протоколу, підтверджується той факт, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі.

Суддя вважає, що поліцейськими відповідно до вимог КУпАП було дотримано процедури фіксування відмови водія, в якого наявні ознаки алкогольного сп`яніння від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №29530 від 26.03.2021 року, рапортом інспектора поліції від 27.06.2021 року, дослідженим в судовому засіданні відеозаписом події, який міститься на СD-диску, що долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Згідно наданих відділом адміністративної практики даних, які перевірені судом, встановлено, що ОСОБА_1 протягом календарного року двічі притягався до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, а саме:

- 22.05.2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ДПР № 366473 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Ужгородського міськрайонного суду у справі № 308/5109/20 від 10.08.2020 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік;

- 15.08.2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ОБ № 187293 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Ужгородського міськрайонного суду у справі № 308/8348/20 від 23.10.2020 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до рапорта інспектора поліції Семенюк М.В., нею в протоколі було допущено описку в написанні частини статті за якою передбачена відповідальність правопорушника, тому дії правопорушника ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.3 ст. 130 КУпАП.

При розгляді даної справи, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Дослідивши матеріали справи, аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності суперечностей, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, тобто, відмова особи, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дії передбачені ч.1ст.130 КУпАП, яка керує транспортним засобом та у якої виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що підтверджено відеозаписом з місця події.

При призначенні адміністративного стягнення суддя виходить із змісту ст.33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та вважає за можливе призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції передбаченої ч.3 ст.130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Водночас, з огляду на те, що згідно довідки т.в.о. інспектора відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області ДПП громадянин Андрусь Р.С. не є власником транспортного засобу, суддя вважає, що підстав для конфіскації транспортного засобу немає.

Згідно ч.5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2270 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст.40-1, 130 ч.3, 245, 283,-285, 287,291 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 (п"ятдесят одна тисяча грн. 00 коп. ) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 454,00 грн. судового збору на користь держави.

.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: О.А. Придачук