Справа № 462/270/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 червня 2021 року Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б. М., за участю захисника - Петришина В.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 13.01.2021 року близько 08.20 год., будучи водієм маршрутного транспортного засобу № 29, номерний знак НОМЕР_1 , сполученням з маршрутом руху «Винники-Головний вокзал», здійснював перевезення пасажирів у кількості більшій, ніж передбачена кількість місць для сидіння на відрізку дороги від вул. Городоцька, 120 до пл. Двірцевої, 1 , чим порушив вимоги пп. 10 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року та вчинив адміністративне правопрушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в суд не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суд не повідомив, тому враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП вважаю можливим розглянути справу без його участі.

При цьому, 27.01.2021 року захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі, обгрунтовуючи його тим, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки всупереч вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення не всі реквізити протоколу заповнені належним чином, до складеного протоколу не долучено належним доказів, на підтвердження обставин, викладених у ньому. В протоколі не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КупАП, а саме не встановлено кількість місць для сидіння в автобусі та кількість стоячих пасажирів, не вказано яку саме кількість пасажирів перевозив ОСОБА_1 . До протоколу долучено фотографії, однак такі не є належними доказами, оскільки такі не містять жодних маркувань на підтвердження їх відношення до даної справи, так, зокрема відсутні дата та час їх виготовлення, на фотографіях відсутній ОСОБА_1 як водій вказаного транспортного засобу, а наявність на фото стоячих пасажирів не свідчить про відсутність вільних місць для сидіння. Не надано доказів того, що саме в обов`язки ОСОБА_1 як водія автобуса покладено обов`язок контролю кількості пасажирів в салоні автобуса, оскільки посадовою інструкцією ОСОБА_3 як водія АТП 1 такого не передбачено. ОСОБА_3 є найманим працівником ЛК АТП № 1, прийнятий на роботу водієм автотранспортних засобів, суб`єктом господарювання він не являється, послуг з перевезення пасажирів не надає, керування автобусом здійснював виконуючи трудові (посадові) обов`язки водія, тому не може бути суб`єктом адміністративної відповідальності у розумінні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Після повернення матеріалів справи до суду із Відділу поліції № 1 після доопрацювання, у призначені судом судові засідання ОСОБА_1 до суду жодного разу не з`явився, належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи наведене та вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки матеріалів справи достатньодля прийняття рішення по суті, суд приходить до висновку про можливість розляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали долучені до протоколу, суд приходить до наступного висновку.

Постановою суду від 16.02.2021 року протокол про адміністративне правопорушення ВАБ № 352606 від 13.01.2021 року щодо ОСОБА_1 повертався Залізничному відділу поліції ГУ НП у Львівській області для доопрацювання.

28.04.2021 року матеріали справи щодо ОСОБА_1 повернуто на адресу суду без виконання постанови суду від 16.02.2021 року із зазначенням «для прийняття рішення у порядку ст. 38 КУпАП».

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, ст. 44-3 КУпАП передбачає застосування адміністративного стягнення за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, не визначає конкретних правил карантину, за порушення яких настає відповідальність, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до п.п. 10 п. 2 Постанови КМ України № 1236 від 09.12.2020 року, на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Однак, всупереч, вимогам ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків, які б підтверджували факт вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, не надано суду їх письмових пояснень, не конкретизовано кількість стоячих пасажирів у співвідношенні до кількості передбачених реєстраційними документами для вказаного транпсортного засобу сидячих місць, не долучено відомостей про технічні характеристики транспортного засобу чи реєстраційних документів, в протоколі не зазначено конкретної адреси місця вчинення адміністратвиного правопорушення, в протоколі не відображено місце праці та посаду особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

До матеріалів справи долучено як додатки фотографії, однак такі не містять посилань на технічний засіб (серійний номер), за допомогою якого здійснювалось фото- відеофіксування правопорушення та з даних фотографій неможливо встановити та перевірити дату, час та місце вчинення правопорушення саме ОСОБА_1 , та не містять будь-якої прив`язки до конкретної адреси місця вчинення адміністративного правопорушення.

Окрім того, до матеріалів справи не додано відомостей щодо того, на кого і яким нормативно-правовим актом покладено обов`язок організації та контролю кількості пасажирів в транспортному засобі чи доказів, що саме в обов`язки ОСОБА_1 , як водія входить контроль кількості пасажирів у транспортному засобі при виконанні своїх посадових обовязків.

Зі змісту статті 251 КУпАП вбачається, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

З викладених обставин в протоколі, суд позбавлений можливості встановити об`єктивну сторону правопорушення, а саме здійснення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності перевезення пасажирів у кількості більшій, ніж це передбачено технічними характеристиками транспортного засобу.

Згідно ст. 278 КУпАП, якщо в протоколі та інших матеріалах є недоліки, які суперечать об`єктивному розгляду справи, то такі матеріали належать поверненню органу, який порушив адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Малофєєва проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 01.11.1996 за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

При цьому, статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведені обставини, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. cт. 245, 247, 283, 284 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М. Гедз