ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4200/20 Номер провадження 33/814/144/21Головуючий у 1-й інстанції Калько О. С. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника в його інтересах Омелай Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Омелай Н.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 340 грн, а також у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ст. 36 КУпАП на ОСОБА_1 остаточно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн на користь держави

Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою 05.09.2020 о 23 год. 45 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Курчатова,3а в м. Полтава не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого місце пригоди залишив, чим ОСОБА_1 порушив п.п. 2.10.а, 13.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124, ст. 122-4 КУпАП

Не погоджуючись з вказаним рішенням, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернулася захисник Омелай Н.М. в інтересах ОСОБА_1 .

Вказує на порушення судом права на захист ОСОБА_1 , оскільки справу розглянуто без його участі за наявності заяви ОСОБА_1 про поважність причин своєї відсутності.

Зазначає, що судом не враховано всіх обставин по справі та дій потерпілого ОСОБА_3 у ДТП, що сталася 05.09.2020 року. Так, не було викликано в судове засідання працівника поліції для надання пояснень відносно того, чому працівниками поліції у ході проведення перевірки відносно дій ОСОБА_3 на виконання рішення суду не було складено на ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення, тоді як строк на притягнення останнього до адміністративної відповідальності ще не сплив, як про це зазначено у відповіді із відділення поліції. Відповідно до вказаної відповіді заступником начальника Яковенко Є. було виявлено порушення в діях ОСОБА_3 порушення п.п. 15.1, 15.5, 15.9 «д», «ж», 15.10 ПДР, за порушення яких передбачена адміністративна відповідальність за ст.122 КУпАП, але протокол щодо нього не складено ніби-то внаслідок сплину строку притягнення до адміністративної відповідальності. Також судом було відмовлено в задоволенні клопотання захисника про проведення судової авто-технічної експертизи, про повторний виклик працівника поліції, що складав протокол, та про виклик свідка ОСОБА_4 .

Вказує на неналежність пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 як доказів, наданих в судовому засіданні, оскільки вони мають явні розбіжності із тими, що надавалися ними письмово раніше.

Додає, що потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що не бачив особу, яка сиділа за кермом, що вказує на неможливість ОСОБА_3 дати об`єктивну оцінку події, отримавши інформацію лише зі слів свідків.

Також зазначає, що ОСОБА_1 за кермом не знаходився, знаходився на задньому сидінні свого автомобіля весь час, тому у його діях не може міститися склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Отже, з вказаних підстав вважає, що постанова підлягає скасуванню, а провадження відносно ОСОБА_1 закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Омелай Д.В. на підтримання апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП.

Висновок судді ґрунтується на об`єктивних даних, що маються в справі, а саме даних протоколів про адміністративне правопорушення, схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненнях свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Окрім того, судом першої інстанції з`ясовані всі фактичні обставини справи, передбачені ст. 280 КУпАП, які мають істотне значення для правильного її вирішення, тому посилання скаржника на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставним.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 надав суду пояснення, що 05.09.2020 близько 23 год. його підвіз додому малознайомий ОСОБА_6 , з яким він і познайомився того ж вечора, на належному йому автомобілі ВАЗ-2170 д.н.з. НОМЕР_1 . При цьому ОСОБА_6 знаходився за кермом, а він на передньому пасажирському сидінні. Коли вони заїхали в дворову територію вул.Курчатова 3А, ОСОБА_6 при об`їзді припаркованого автомобіля ВАЗ-2112 зачепив правий задній кут зазначеного автомобіля та продовжив рух далі. Зупинивши автомобіль біля під`їзду будинку ОСОБА_7 , ОСОБА_6 вийшов з автомобіля та втік. Зазначив суду, що він за кермом автомобіля не перебував, а тому не вчиняв адміністративні правопорушення за які судом першої інстанції притягнутий до відповідальності. Зауважив, що на його думку саме в діях ОСОБА_3 власника автомобіля ВАЗ-2112, який здійснюючи парковку свого автомобіля під кутом на проїзній частині дворової території, перегородив дорогу та створив перешкоду для руху іншим транспортним засобам, і є невідповідності з вимогами Правил дорожнього руху, а саме розділу 15 Правил, що регламентує правила стоянки транспортного засобу.

Такі доводи ОСОБА_1 не заслуговують на увагу та спростовуються наявними в матеріалах доказами. Зокрема, свідок ОСОБА_5 , будучи допитаним в суді першої інстанції, повністю підтвердив надані ним працівникам поліції письмові пояснення про те, що він та ОСОБА_4 були очевидцями того, як автомобіль ВАЗ темного кольору їхав на великій швидкості зі сторони автосалону, проїхав поворот на вул.Курчатова, потім різко здав назад, зупинився та зі звуком різкого розгону рушив з місця і таки здійснив поворот у двір, але відразу ж почувся удар. Вони з ОСОБА_8 підбігли до автомобіля та витягли водія з транспортного засобу й викликали поліцію. При цьому свідок зазначив, що окрім водія, яким в подальшому виявився ОСОБА_1 , інших осіб в транспортному засобі не було, та ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння. Такі показання свідка ОСОБА_5 повністю узгоджуються з письмовим поясненням ОСОБА_4 та, відповідно, спростовують пояснення ОСОБА_1 про перебування за кермом іншої особи.

Не заслуговують на увагу і доводи принесеної захисником в інтересах ОСОБА_1 апеляційної скарги щодо неповного з`ясування обставин справи з огляду на те, що судом не було допитано працівника поліції уповноважену особи, що складав протоколи про адміністративне правопорушення, оскільки ця особа безпосередньо очевидцем дорожньо-транспортної пригоди не була, а її пояснення можуть стосуватися лише порядку та процедури оформлення виключно адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 , який і є предметом розгляду суду.

Щодо доводів ОСОБА_1 та його захисника про наявність саме в діях ОСОБА_2 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху в даній ситуації, що і призвело до дорожньо-транспортної пригоди, суд зауважує, що за змістом положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, районні, районні у містах, міські чи міськрайонні суди (судді) уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення за результатами розгляду яких виносить одну з постанов, зазначених в статті 284 КУпАП. Вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності інших осіб, щодо яких протокол про адміністративне правопорушення не складався, поза межами компетенції суду. Окрім того, навіть за умови наявності в діях водія ОСОБА_2 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, його дії не знаходилися в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, оскільки саме водій ОСОБА_1 , відповідно до вимог п.13.1 Правил залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. А отже, в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди знаходяться саме допущені водієм ОСОБА_1 порушення ПДР.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а підстав для задоволення апеляційної скарги захисника Омелай Н.М. в інтересах ОСОБА_1 не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Омелай Н.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко