Справа№409/54/21
Пров.№3/409/53/21

П О С Т А Н О В А
01 лютого 2021 року смт.Білокуракине
Суддя Білокуракинського районного суду Луганської області Титов А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Білокуракинського ВП ГУНПУ в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця р. Азербайджан, громадянина України, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 28.08.2019 року, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,
за ст.44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення,, -
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05.01.2021 року серії ВАБ № 174966, 05.01.2021 року об 11:45 годині громадянин ОСОБА_1 перебував на вулиці Центральній смт Білокуракине без документів, що посвідчують його особу, чим порушив пункт 2 підпункту 2 постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236 та вимоги статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 44-3 КУпАП.
Статтею 245 КУпАП унормовано, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У силу статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ця справа фактично складається з протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту поліцейського СРПП Білокуракинського ВП ГУНП в Луганській області про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилась надавати будь-які пояснення, користуючись правом на таку відмову, гарантованим статтею 63 Конституції України.
Суд констатує, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено особу, що притягається до адміністративної відповідальності, належним чином не зафіксовано та не підтверджено допустимими й належними доказами, а обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітника поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).
На підставі викладеного, суд зазначає, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення адміністративного правопорушення. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише протокол про адміністративне правопорушення, що не дає підстав стверджувати про вчинення особою, що притягається до адміністративної відповідальності адміністративного правопорушення.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
За таких обставин факт вчинення адміністративного правопорушення є недоведеним.
Вищевикладене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а.
Крім того, суд звертає увагу на те, що 21.11.2020 року, тобто і станом на день складання протоколу про адміністративне правопорушення 05.01.2021 року, набрав чинності Закон України від 06.11.2020 № 1000-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким було внесено зміні, зокрема до статті 44-3 КУпАП.
Таким чином, з 21.11.2020 року редакція статті 44-3 КУпАП містить дві частини, з яких:
- частина перша передбачає відповідальність для громадян у вигляді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами;
- частина друга передбачає відповідальність у вигляді штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.
В той же час, вищевказані зміни до чинного законодавства посадовою особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, не враховано та у протоколі не вказано відповідну частину статті 44-3 КУпАП за якою особа притягається до адміністративної відповідальності.
Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
Провадження відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області А. О. Титов