Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 3/641/1109/2021Справа №: 641/2094/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Зелінська І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу 13.03.2021 року о 16 годині 47 хвилин в м. Харкові рухаючись по пр-ту Гагаріна, буд. 39Б ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN T5 TRANSPORTER», державний номерний знак НОМЕР_1 , по другорядній дорозі при повороті ліворуч не надав дорогу автомобілю «TOYOTA PRIUS» 113613, який рухався по головній дорозі, що змусило водія різко загальмувати щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну обстановку.

Дії ОСОБА_1 полягали в порушенні п. 16.11 Правил дорожнього руху та кваліфіковані за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину визнав частково в частині порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху, пояснив суду, що 22.09.2019 року він виїжджав на головну дорогу, виїхав частиною корпусу автомобіля на 1,2 м, побачив що з лівої сторони рухається автомобіль «TOYOTA PRIUS» після чого зупинився, даний автомобіль не було видно, так як припарковані поруч авто були габаритними та заважали огляду, автомобіль «TOYOTA PRIUS» зупинився в 15 метрах від ОСОБА_1 . Заперечував наявність в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП оскільки, на його думку, був відсутній факт різкої зміни швидкості автомобілем «TOYOTA PRIUS». Зауважив, що у поліцейського, який керував транспортним засобом «TOYOTA PRIUS» були відсутні повноваження щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП, оскільки він в даному випадку є учасником дорожнього руху, наголошував на упередженості поліцейського у зв`язку із цими обставинами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 16.11 Правил дорожнього руху, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Диспозиція ч. 4 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення, передбачені частинами першою третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Згідно п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну (п. 2.3.ПДР України).

Крім того, відповідно до п.1.3 цих Правил, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Так, вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №127574 від 13.03.2021 року, поясненнями ОСОБА_1 , відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 , виїжджаючи на головну дорогу, створив аварійну обстановку, а саме, не пересвідчився в тому, що головна дорога вільна від транспортних засобів і перешкодив руху автомобілю «TOYOTA PRIUS», який наближався до перехрестя по головній дорозі, після чого водій «TOYOTA PRIUS» вимушений був різко змінити швидкість руху.

Суд критично оцінює зауваження ОСОБА_1 в частині відсутності у поліцейського повноважень на складання протоколу про адміністративне правопорушення та вважає це способом захисту від складеного відносно нього адміністративного протоколу, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, так як його покази спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнів у суду та підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених в них обставин, суд не вбачає.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена повністю, правопорушник підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Санкція статті 122 КУпАП передбачає відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

На час вчинення адміністративного правопорушення за ч.4 ст.122 КУпАП було передбачено стягнення у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

17.03.2021 набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №1231-ІХ від 16.02.2021, яким посилено відповідальність за ч.4 ст.122 КУпАП.

Статтею 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив дії, які охоплюються складом адміністративного правопорушення за ч.4 ст.122 КУпАП, до набрання чинності Законом №1231-ІХ від 16.02.2021, що посилює відповідальність, має бути застосований закон, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454, 00 грн.

З огляду на вище викладене та керуючись ст. ст. 23, 33, ч. 4 ст. 122, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя - І. В. Зелінська