Справа № 366/162/21
Провадження № 3/366/201/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі судді Слободян Н.П.,

з участю прокурора Калюша І.М.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, яка надійшла з управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України,

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Київ, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , працює заступником генерального директора (з режиму фізичного захисту) ДСП «Чорнобильська АЕС»,

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2021 року до Іванківського районного суду Київської області надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа № 366/162/21, провадження № 3/366/201/21, головуючий суддя Слободян Н.П.),

Встановлено, що особою, яка склала зазначений вище протокол про вчинення адміністративного правопорушення - старшим оперуповноваженим 1-го сектору (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в Київській області ДСР Національної поліції України майором поліції Трояном Олегом Андрійовичем, було встановлено, що ОСОБА_1 , будучи заступником генерального директора (з режиму фізичного захисту) ДСП «Чорнобильська АЕС», будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією згідно з пп. «а» п.2 ч.1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон № 1700-VII), а саме:

порушивши вимоги ч.1 ст.45 та п.2-1 Прикінцевих положень Закону № 1700-VII, несвоєчасно, без поважних причин, лише 02.06.2020 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, чим вчинив адміністративне корупційне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у зазначеному вище адміністративному правопорушенні не визнав. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що він у визначений законом строк, тобто до 01 квітня 2020 року, дійсно не подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, оскільки в саме в цей період в 30-км зоні відчуження, яке знаходиться ДСП «Чорнобильська АЕС», де безпосередньо знаходиться його робоче місце, та відповідно комп`ютер, з якого він мав би подати декларацію, відбувалися пожежі, у зв`язку з чим було обмежено доступ працівників атомної станції, в тому числі і його, до місця роботи. В подальшому, через незадовільний стан здоров`я, в період з 25.05.2020 по 01.06.2020, він проходив медичні обстеження в комунальному некомерційному підприємстві «Київський міський консультативно-діагностичний центр» виконавчого органу Київської міської ради (Київської МДА), що підтверджується відповідною довідкою від 03.02.2021. Зазначені обставини він вважає поважними причинами, через які він фактично не мав фізичної можливості подати зазначену декларацію. Просив справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні стверджував, що вина ОСОБА_1 доведена наявними матеріалами та просив призначити йому покарання у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши пояснення сторін, відповіді на питання суду, дослідивши матеріали справи і з"ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, порушення вимог щодо своєчасності подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 172-6 КУпАП.

При цьому, відповідно до диспозиції ч.1 ст.172-6 КУпАП відповідальність за нею настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, який утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

З суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 172-6 КУпАП, характеризується прямим умислом.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчинено умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажана їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2000 № 399 «Про утворення державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» було створено ДСП «Чорнобильська АЕС» шляхом його виділення зі складу ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Відповідно до загальних положень статуту підприємства, затвердженого 07.07.2020 наказом №146-20 Державного агентства з управління зоною відчуження, підприємство засноване на державній формі власності та належить до сфери управління Державного агентства України з управління зоною відчуження.

ДСП «Чорнобильська АЕС» за організаційно-правовою формою є державним підприємством.

Згідно з п. 3.1 ст. 3 статуту ДСП «Чорнобильська АЕС» є юридичною особою з цільовим бюджетним фінансуванням, засноване на державній формі власності і підпорядковане Уповноваженому органу управління.

Відповідно до ч.2 ст.81 Цивільного кодексу України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного та юридичних осіб публічного права.

Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Стаття 167 Цивільного кодексу України визначає, що держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Отже, ДСП «Чорнобильська АЕС» є юридичною особою публічного права.

Згідно з наказом № 36ос від 03.07.2019 по ДПС «Чорнобильська АЕС» ОСОБА_1 з 04.07.2019 призначено на посаду заступника генерального директора (з режиму фізичного захисту) (категорія посад «керівники») зазначеного підприємства.

ОСОБА_1 згідно з посадовими обов`язками, які викладені в його посадовій інструкції, наділений та виконує в межах своєї компетенції організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції.

Таким чином, ОСОБА_1 є посадовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими функціями.

Згідно з абзацом 1 4 ч. 1 ст. 1 Закону, суб`єкти декларування особи, зазначені у п.1, п.п. «а» і п.п. «в» п.2, п. 4 і п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за № 959/29089, щорічна декларація суб`єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою форми визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

Згідно з приміткою до ст.172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень за вказаною статтею є особи, які відповідно до ч.ч. 1 та 2 статті 45 Закону, зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 був зобов`язаний до 01.04.2020 подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), відповідна декларація за 2019 рік подана ОСОБА_1 02.06.2020 о 11 год. 47 хв.

Також, з урахуванням положень ст.1 Закону «Про запобігання корупції», сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на неподання або несвоєчасне подання декларації. Крім того, вказане корупційне правопорушення характеризується умисною формою вини, а саме, прямим умислом, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб`єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні, на що звернено увагу в Рішенні Конституційного Суду України від 06.10.2010 (справа №1-27/2010).

Згідно з п.2 роз`яснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» (вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017), суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 8 Конституції України «в Україні визнається і діє принцип верховенства права».

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 9, ч.1 ст. 172-6, 245, 251, 254, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, закрити у зв`язку за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Уразі якщо апеляційну скаргу було подано, постанова набирає законної сили після розгляду скарги Київським апеляційним судом.

Суддя Н.П.Слободян