Справа № 616/119/21
Провадження № 3/616/30/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року смт Великий Бурлук

Великобурлуцький районний суд Харківської області

в складі головуючого - судді Грошової Н.М.

за участю секретаря судового засідання - Логвінової М.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Лихачова Р.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли від відділу прикордонної служби «Вільхуватка» Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чугунівка, Великобурлуцького району, Харківської області, громадянина України, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

24.02.2021 року до Великобурлуцького районного суду Харківської області надійшов адміністративний матеріал від відділу прикордонної служби «Вільхуватка» Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 111589 від 22 лютого 2021 року, 22 лютого 2021 року о 01 год. 50 хв. прикордонним нарядом «Група реагування» на напрямку «Мілове (Україна) - Бутирка (РФ)», на відстані 2 км від державного кордону було затримано транспортний засіб, в якому перебував у якості пасажира ОСОБА_1 , який намагався здійснити спільно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спробу незаконного перетину державного кордону поза пунктом пропуску, з метою незаконного переміщення товарів народного споживання, чим порушив ст.9 Закону України «Про державний кордон України», відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, зазначив про відсутність наміру перетнути державний кордон України. Щодо обставин подій вказав, що 21.02.2021 року, у вечірній час, на автомобілі «УАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , який був в користуванні ОСОБА_4 , разом із знайомими місцевими мешканцями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 виїхали з с.Чугунівки в напрямку с.Мілове до лісу подивитись сухі дрова, які необхідні для опалення будинків. Приїхавши до лісу, вчотирьох походили по лісу недалеко від дороги, подивились, чи є сухі дерева. Один від одного далеко не віддалялися, в автомобілі ніхто не залишався. У зворотному напрямку, коли повертались до с.Чугунівка, в с.Мілове не заїжджали, поїхали через гору та в яру біля дороги побачили коробки замотані в чорну плівку, поруч нікого не було. ОСОБА_4 самостійно погрузив коробки до транспортного засобу, після чого продовжили рух у напрямку Чугунівки. За кермом автомобілю «УАЗ» весь час був ОСОБА_4 . Зазначив, що йому не було відомо про вміст коробок та хто їх власник. Десь за 2 кілометри від кордону, по дорозі в с.Чугунівку працівники прикордонної служби на транспортному засобі Renault Duster перегородили дорогу. ОСОБА_4 зупинив «УАЗ», вийшов та на вимогу працівників прикордонної служби відкрив автомобіль. Побачивши коробки, наказали всім вийти з автомобіля. Вказує, що їх було затримано приблизно о 22-00 годині на місці зупинення транспортного засобу, а після приїзду наряду доставлено до застави, де були складені протоколи. Звертає увагу на те, що в протоколах час затримання та вчинення адміністративного правопорушення зазначено 01:50 год. 22.02.2021, однак фактично їх було затримано на місці зупинення транспортного засобу «УАЗ», а в 01-50 вони вже знаходились на заставі та тільки близько 19-00 годин 22.02.2021 року вони змогли покинути заставу. Також пояснив, що є жителем прикордонного села та пересуватися по маршруту яким вони рухались 21.02.2021 року не заборонено.

Просить закрити справу у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Лихачов Р.Б. в судовому засіданні оголосив письмові пояснення до протоколу про адміністративне правопорушення, які долучені до матеріалів справи, просив закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, зазначав про незаконність дій працівників прикордонної служби та безпідставне затримання ОСОБА_1 . Зазначив, що докази вини ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні та в ході судового розгляду не були встановлено доказів, що вказували б на вчинення його підзахисним вищезазначеного адміністративного правопорушення. Звертає увагу, що в протоколі не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, не зазначено ІПТ, при цьому ОСОБА_1 був затриманий за 2 км від кордону, коли рухався у напрямку дому.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вислухавши думку захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КпАП України, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії СхРУ №111589 від 22.02.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення ст.9 Закону України «Про державний кордон України», за що передбачена відповідальність ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Нормами ст.9 Закону України «Про державний кордон України» визначено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

За диспозицією ч.2 ст.204-1 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення, окрім іншого, полягає у перетинанні групою осіб або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону України, крім того, необхідно встановити наявність прямого умислу у особи, яка вчиняє адміністративне правопорушення.

Нормами статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У судовому засіданні за клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката Лихачова Р.Б. були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_4 повідомив суду, що разом з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 21.02.2021 у вечірній час, на автомобілі «УАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить його дядьку, виїхали з с.Чугунівка в напрямку с.Мілового до лісу пошукати дрова для пічного опалення, за кермом авто був він. В ліс далеко не заходили, далеко один від одного не віддалялися, кордон не перетинали. Коли повертались додому, тобто рухались в напрямку с.Чугунівка, побачив біля дороги коробки обгорнуті поліетиленом чорного кольору, поруч нікого не було, що в коробках його не було відомо. Сам погрузив вказані коробки до багажника авто та продовжив рух на авто. Близько 22-00 години, на відстані від кордону приблизно 2 км, їх затримали працівники прикордонної служби та відвезли на заставу, де він дізнався, що в коробках був тютюн для кальяну. У відношенню нього було складено протокол за ст.202 КУпАП, питань щодо товару не було, ніяких документів, що стосується коробок та їх вмісту не підписував, знаходився на заставі до 19-00 год 22.03.2021.Також вказав, що в місці де знайшов коробки та на місці затримання не заборонено пересуватись і на вказаній ділянці постійно їздять місцеві жителі.

Допитаний в судовому засіданні інспектор прикордонної служби «Вільхуватка» ОСОБА_6 повідомив суду, що з молодшим інспектором прикордонної служби «Вільхуватка ОСОБА_7 відповідно графіку несення служби у місці тривалого несення служби «Мілове» відділу прикордонної служби «Вільхуватка» (МТНС №254) 21.02.2021 року заступили на чергування. За окремим рішенням, з 21-00 по 22-00 год. проводили перевірку лінії державного кордону України (ІПТ№254-279). В районі ІПТ №258 виявили стежку через кордон, яка була натоптана невідомими особами. Стежка вела до річки та після річки до городів в с.Мілове. Вказав, що за слідами не можливо було встановити скільки осіб проходило вказаною стежкою. Після виявлення слідів одразу доповіли черговому в с. Вільхуватка, коли знаходились на виявленій стежці, перед доповіддю почули гул двигуна транспортного засобу та стопи, автомобіль віддалявся, рухався вгору по ґрунтовій дорозі. По звуку мотору було схоже на «УАЗ». Після доповіді продовжили нести службу. Зазначив, що відеоспостереження у них не ведеться. Рапорт від 22.02.2021 року він не складав, а ОСОБА_8 надав йому вже надрукований рапорт, в якому він поставив підпис коли прийшов з чергування, приблизно об 11-00 год. 22 лютого 2021 року. Пояснив, що прізвища осіб зазначених у рапорті йому не відомі та при чергуванні ним не було виявлено осіб, які намагалися здійснити перетин кордону, тільки виявив стежку та чув шум двигуна транспортного засобу.

Допитаний в судовому засіданні молодший інспектор прикордонної служби «Вільхуватка ОСОБА_7 пояснив, що з інспектором прикордонної служби «Вільхуватка» ОСОБА_6 відповідно графіку несення служби у місці тривалого несення служби «Мілове» відділу прикордонної служби «Вільхуватка» (МТНС №254) 21.02.2021 року заступили на чергування. При перевірці лінії державного кордону України (ІПТ№254-279). В районі ІПТ №258 виявили стежку через кордон, яка була натоптана невідомими особами, сліди зі сторони РФ. Стежка вела до річки та після річки до городів в с.Мілове. Вказав, що за слідами не можливо було встановити скільки осіб проходило вказаною стежкою. Після виявлення слідів ОСОБА_9 доповів черговому в с.Вільхуватка. Також почув гул двигуна транспортного засобу та стопи, автомобіль віддалявся, рухався вгору по ґрунтовій дорозі. При чергуванні ним не було виявлено осіб біля державного кордону.

Помічник начальника відділу прикордонної служби «Вільхуватка» ОСОБА_8 , який складав протоколи про затримання та адміністративне правопорушення в суді надав покази та вказав, що під час чергування службі у відділі прикордонної служби «Вільхуватка» повідомили про затримання транспортного засобу, в якому знаходились 4 особи, а також було виявлено коробки. Виїхав на місце затримання, побачив чотирьох осіб, в подальшому встановлено, що це були: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Поїхали на заставу, де і почав о 01 -50 год. 22.02.2021 складати протоколи. Підставами затримання було те, що особи були без документів в прикордонній смузі, а в транспортному засобі були товари народного споживання, які в подальшому були передані на митницю. Також йому повідомили про виявлені сліди, виїхав на місце виявлення стежки, бачив свіжі сліди, здійснив фотофіксацію. Вказав, що здійснення спроби перетину кордон зафіксовано рапортом від 22.02.2021, який підписав ОСОБА_6 в першій половині дня після повернення з чергування. Вказав, що ОСОБА_1 було ознайомлено з правами, від захисника він відмовився.

Свідок ОСОБА_10 , повідомив суду, що 21 лютого 2021 року він заступив на службу (черговий) у відділ прикордонної служби «Вільхуватка». В нічний час від ОСОБА_6 надійшло повідомлення про те, що під час патрулювання виявлені сліди біля кордону про що він зробив запис у робочому зошиті чергового та доповів старшому лейтенанту ОСОБА_11 . Через деякий час до підрозділу доставили чотирьох осіб, серед затриманих був ОСОБА_1 . Також зазначив в журналі вказав всі відомості які доповів ОСОБА_6 .

Також, в судовому засіданні були допитані свідки працівники відділу прикордонної служби «Вільхуватка» ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які повідомили обставини виявлення та затримання 22.02.2021 транспортного засобу «УАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , в якому знаходились ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а також були виявлені коробки в автомобілі.

З відомостей, які вказані в робочого зошиті оперативного чергового, вбачається, що 01.35 22.02.2021 року здійснено запис про те, що ОСОБА_9 виявлено доріжку слідів декількох осіб до ДК та в зворотному напрямку ІПТ №258 (д.т.№ НОМЕР_2 ), також є записи про подальші дії, в тому числі про затримання на відстані 2 км від ДК а/м «УАЗ Патріот», д.н.з. НОМЕР_1 , 4 гр.України , в автомобілі виявлено тютюн для кальяну в кількості 17 ящиків.

Відеозапис, який було відтворено в судовому засіданні не містить даних, якій б фіксували здійснення спроби незаконного перетину кордону, а тільки фіксують на місці затримання транспортний засіб «УАЗ», затриманих осіб та коробки з товарами в автомобілі.

Суд зазначає, що фототаблиця місця виявлення підходу до ДКУ, яка додана до рапорту складеного ОСОБА_8 22.02.2021, не може бути прийнята до уваги як належний доказ, так як у матеріалах справи відсутній сам протокол огляду місця події., що дає підстави вважати, що огляд місця можливої спроби перетину ОСОБА_1 державного кордону України взагалі не здійснювався. Крім того, з даних фотознімків взагалі неможливо ідентифікувати, де саме знаходиться дана місцевість.

Крім того вказаний рапорт від 22.02.2021 було проведено без присутності ОСОБА_1 та осіб, які можливо безпосередньо спостерігали здійснення спроби незаконного перетину ДКУ і які могли вказати на відповідну ділянку.

Таким чином, вищезазначений рапорт та додана фотосхема не містить доказової інформації, щодо спроби перетину ОСОБА_1 у групі осіб Державного кордону України.

В матеріалах справи відсутній акт, чи інший документ, в якому зафіксовано виявлення та вилучення товарів народного споживання, які були виявлені в транспортному засобі «УАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 .

В протоколі про адміністративне правопорушення не вказане точне місце вчинення правопорушення.

Так, в протоколах про адміністративне правопорушення, адміністративне затримання, схемі місцевості затримання, зазначено тільки напрямок руху Мілове (Україна) Бутирки (РФ), при цьому відсутні відомості щодо відповідних ІПТ, вказано тільки місце затримання та не зазначено в який спосіб та в районі якого ІПТ особа, яка притягується до адміністративної відповідальності з ч.2 ст.204-1 КУпАП здійснила спробу незаконного перетину державного кордону поза пунктом пропуску.

Суддею взято до уваги, що будь-яка відео або аудіо фіксація факту здійснити спробу незаконного перетинання кордону ОСОБА_1 не здійснювалась.

Відповідно до протоколу адміністративного затримання від 22.02.2021 зроблено відмітку про те, що речі та документи не вилучались.

Достатніх та переконливих доказів по даній справі суду не надано та переконливо не спростовано пояснень ОСОБА_1 про те, що він не мав умислу здійснити перетин державного кордону та не вчиняв відповідної спроби.

Письмові докази не можуть бути прийняті судом до уваги в якості переконливих доказів доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки вони підтверджують лише місце затримання ОСОБА_1 , що не заперечується ним самим, однак їх зміст не свідчить про спробу перетинання ОСОБА_1 групою осіб спільно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 державного кордону України.

При цьому встановлено, що ОСОБА_2 є жителем прикордонного села та, на думку суду, сам по собі факт перебування в автомобілі на місцевості біля державного кордону на відстані 2000 метрів не свідчить про спробу перетину державного кордону поза пунктами пропуску, так як в ході розгляду справи встановлено обставини щодо причин такого перебування ОСОБА_1 в зазначеному місці.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Так, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, не можуть бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 намагався здійснити спільно з іншими особами спробу незаконного перетину державного кордону поза пунктом пропуску, з метою незаконного переміщення товарів народного споживання, при цьому надані до суду матеріали не містять доказів та належного обґрунтування об`єктивної сторони правопорушення.

На підставі досліджених доказів, судом не встановлено конкретних дій, що свідчать про спробу перетинання ОСОБА_1 державного кордону України будь-яким способом поза пунктом пропуску через державний кордон України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

Суд, ретельно дослідивши та перевіривши усі наявні в справі докази, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, за обставин, викладених як у протоколі, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про наявність порушення в діях ОСОБА_1 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України».

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст.204-1 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 247, ст.ст.283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.204-1 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд Харківської області.

У зв`язку з перебуванням головуючого по справі судді на лікарняному з 22.04.2021 по 28.05.2021, повний текст рішення складено 03.06.2021.

Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області Н.М. Грошова