Справа № 419/2383/20
Провадження № 3/419/17/2021
ПОСТАНОВА

12.02.2021 року суддя Новоайдарського районного суду Луганської області Мартинюк В.Б., розглянувши справу про адміністративні правопорушення, що надійшла від начальника СРПП Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідн. НОМЕР_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

14.11.2020 поліцейським взводу 3 роти 2 роти БПСПОП Луганськ-1 імені Героя України Сергія Губанова складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 217344, у відношенні ОСОБА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, відповідно до якого, останній 14.11.2020 року о 09 год. 00 хв. по вул. Центральній с. Трьохізбенка керував мотоциклом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому порядку проводився із застосуванням приладу Драгер АКВН-0638 в присутності двох свідків, тест № 5 0,93 %о, чим порушив п. 2.9 а ПДР.

В діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п. 27) «Трух проти України» (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, та вжиття заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, та виклик у судове засідання, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення проти безпеки дорожнього руху. Ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується наступним протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 217344 від 14.11.2020, в якому зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та міститься підпис правопорушника та погодження з правопорушенням, актом тестування № 5 за допомогою Драгер від 14.11.2020 року, яким встановлено стан сп`яніння ОСОБА_1 - 0,93 %о, відеозаписом.

Так, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пройшов освідування із застосуванням алкотестеру «Драгер» в присутності двох свідків. Результат освідування 0,93 %о.

Відповідно до інформаційної довідки ОСОБА_1 не має посвідчення водія, протягом року до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху притягувався за ст. 130 КУпАП 14.03.2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 23.06.2020 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає доведеним факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та керуванням транспортним засобом таким чином наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність ОСОБА_1 , в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, не встановлено.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини ОСОБА_1 , характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 , з урахуванням безальтернативності покарання, слід призначити стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір».-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідн. НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. на наступні платіжні реквізити: «отримувач коштів ГУК у Луг.обл./ЛУГАНСЬКА ОБЛ./21081300, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0012001, код класифікації доходів бюджету 21081300, найменування ККД бюджету адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі), наявність відомчої ознаки "00" Без деталізації за відомчою ознакою».

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідн. НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 454 гривні на наступні платіжні реквізити: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу *; 101; судовий збір при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , Новоайдарський районний суд Луганської області.

На постанову, протягом 10 днів з дня її винесення, може бути подана апеляційна скарга до Луганського апеляційного суду шляхом її подання через Новоайдарський районний суд Луганської області.

Головуючий суддя В.Б.Мартинюк