Справа № 441/377/21 Головуючий у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А.М.
Провадження № 33/811/792/21 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Городоцького районного суду Львівської області від 11 травня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 11.05.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 гривні.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 , 25.02.2021 о 04 год. 10 хв. на 31 км + 400 м автодороги Т1425 «Миколаїв-Комарно-Городок-Бібрка», в порушення вимог п.2.9"а" ПДР України, керував автомобілем ВMW-530D, р.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити. При цьому апелянт зазначає, що судом першої інстанції справа розглянута не повно та необ`єктивно, зокрема те, що огляд працівниками поліції на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням вимог законодавства, оскільки на місці огляду були відсутні свідки, після проведеного огляду апелянтом було висловлено бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі і таке було проігноровано працівниками поліції, працівниками поліції здійснювався тиск як на ОСОБА_1 , так і свідків. Також апелянт зазначає, що до матеріалів справи долучено не повний відеозапис з місця події, тобто не зафіксовано вище вказаних обставин. Крім цього, ОСОБА_1 зазначає, що на протязі двох годин після зупинки транспортного засобу самостійно пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, за результатами якого було встановлено відсутність ознак сп`яніння, і такий не обґрунтовано не було взято до уваги судом.

Розглянувши матеріали справи № 441/377/21, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП (в редакції станом на 25.02.2021 року) огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У матеріалах справи міститься компакт диск із відеозаписами автомобільного відеореєстратора та нагрудної камери працівника поліції (конверт а.с.25). На даному диску є два відеофайли.

Як вбачається з одного відеозапису автомобільного відеореєстратора (відеофайл №2021_0225_040548_1) тривалістю 03 хв. 35 сек., 25.02.2021 року о 04.07 год. у невідомому населеному пункті під час руху патрульного автомобіля повз нього у протилежному напрямку без будь-яких видимих порушень ПДР України із включеними фарами проїхав інший автомобіль, після чого патрульний автомобіль працівників поліції розвернувся і наздогнавши автомобіль БМВ, р.н. НОМЕР_1 та увімкнувши проблискові маячки зупинив вказаний автомобіль. Отже, вказаним записом підтверджується лише факт зупинки автомобіля БМВ, р.н. НОМЕР_1 , при цьому із даного відеозапису неможливо встановити причини зупинки працівниками поліції автомобіля БМВ та хто був водієм зупиненого автомобіля.

Як вбачається із іншого відеозапису нагрудної камери працівника поліції (відеофайл №VID_20210225_041100) тривалістю лише 01 хв. 08 сек., особа чоловічої статі біля патрульного автомобіля на вимогу працівника поліції проходить огляд на стан сп`яніння на спеціальному технічному засобі Драгер (видихає у мундштук на приладі), після чого працівник поліції озвучує результат приладу Драгер - 0,43. При цьому неможливо зрозуміти, хто саме проходить огляд на стан сп`яніння, оскільки на записі не озвучуються анкетні дані особи, яка проходить огляд, і суду приходиться лише здогадуватись, що такий огляд проходить саме ОСОБА_1 ..

Водночас, на вказаному відеозаписі не зафіксовано того, що працівниками поліції для проведення огляду на стан сп`яніння були залучені свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме на дослідженому відеозаписі відсутні дії працівників поліції по вжиттю заходів із залучення свідків до огляду водія на стан сп`яніння. Із вказаного відеозапису чітко вбачається, що при огляді ОСОБА_1 на стан сп`яніння були присутні сам ОСОБА_1 та працівники поліції, інших осіб зафіксовано не було.

Факт відсутності під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння у судовому засіданні суду першої інстанції підтвердив свідок ОСОБА_2 , проте місцевий суд необґрунтовано не надав віри показам вказаного свідка, позаяк покази цього свідка повністю узгоджуються із дослідженими у судовому засіданні та описаними вище відеозаписами нагрудної камери працівника поліції. Так, свідок ОСОБА_2 під присягою показав, що безпосередньо не був присутнім під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, і лише на прохання працівника поліції підписав протокол та пояснення.

З викладеного апеляційним судом робиться висновок, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були присутні при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, та ці свідки формально вказані в протоколі про адміністративне правопорушення ОБ №053096 від 25.02.2021 року (а.с.4) та акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6).

Також, матеріалами справи не підтверджується того, що перед початком огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 здійснювалося роз`яснення прав і обов`язків, наслідки проходження огляду чи відмови від його проходження, та можливість в разі незгоди з результатами огляду з використанням приладу Драгер пройти огляд в найближчому медичному закладі.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що огляд ОСОБА_1 працівниками поліції з використанням спеціального приладу Драгер проведено в супереч вимогам ч.2 ст.266 КУпАП (в редакції станом на 25.02.2021 року) без участі двох свідків, а тому у відповідності до вимог ч.5 ст.266 КУпАП проведений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння слід визнати недійсним.

Крім того, судом першої інстанції правомірно досліджено, проте необґрунтовано не взято до уваги медичний висновок КНП СМР та СРР «Самбірська центральна районна лікарня» №54 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.02.2021 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено (а.с.17). Так, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено у медичному закладі 25.02.2021 року о 05.50 год., тобто в межах двох годин із часу зупинки транспортного засобу (25.02.2021 року о 04.10 год.), а отже наявність вказаного медичного висновку породжує обґрунтовані сумніви щодо перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння на момент його огляду працівниками поліції за допомогою технічних засобів.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищенаведеного та враховуючи наявність у даній справі обґрунтованих сумнівів щодо доведеності вини особи, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, вище вказані обставини в силу формального підходу не були належним чином досліджені судом першої інстанції, і доказам, що містяться в матеріалах справи, не було надано належної оцінки, що мало наслідком прийняття незаконного та необґрунтованого рішення у справі.

Таким чином, постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає скасуванню як незаконна, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Городоцького районного суду Львівської області від 11 травня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати та провадження у справі № 441/377/21 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.