КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №755/5932/2021 Головуючий у І інстанції - Левко В.Б.
апеляційне провадження №33/824/2761/2021 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , переглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Харчука Олександра Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28 березня 2021 року серії ААБ №193985, 28 березня 2021 року о 01 годині 10 хвилин по Броварському проспекті, 17 в м. Києві, ОСОБА_3 керував транспортним засобом «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова). Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився в присутності двох свідків за допомогою приладу Drager Alcotest ARJL 0258, проба позитивна 1,91%, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що з пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він висловив свою незгоду із результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», проте незважаючи на це, працівники поліції не направивши його для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Також, із пояснень ОСОБА_2 вбачається, що працівники патрульної поліції перед проведенням огляду на стан сп`яніння, не роз`яснили йому порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, а також не роз`яснили йому його права.

Судом першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не було вирішено питання про правильність складання відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, суд не надав належної оцінки тим фактам, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №193985 від 28 березня 2021 року в силу допущених порушень під час його складання, не міг бути визнаний судом як належний та допустимий доказ.

Крім цього, в порушення вимог Інструкції 1452/735 Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, перед проведенням огляду, ОСОБА_2 не був роз`яснений порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820.

Працівники поліції не забезпечили проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, після того як він висловив свою незгоду з результатами проведеного огляду, чим порушили вимоги ч.3 ст.266 КУпАП.

В судовому засіданні захисник Кроля І.М. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Згідно вимог пунктів 2,7 Розділу І. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС і МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Відповідно до вимог п.4 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

І тільки у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський, як це прямо передбачено п. 6 Розділу ІХ Інструкції від 07 листопада 2015 року №1395, в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що огляд ОСОБА_2 проводився за його згодою, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6820» в присутності двох свідків, що підтверджується тестом №1146 від 28 березня 2021 року, результат огляду 1,91% проміле.

Дані обставини також підтверджуються відеозаписом з нагрудної відеокамери працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 підтверджена дослідженими матеріалами справи, зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №193985 від 28 березня 2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного приладу ALKOTEST 6820ARJL 0258, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , тестуванням на алкоголь DRAGER Alcotest 6820 №0258 від 28 березня 2021 року о 01 год. 18 хв., результат - 1,91%.

Даних про те, що ОСОБА_3 не погодився із результатами огляду на місці та дав згоду на проведення огляду в закладі охорони здоров`я за матеріалами справи не встановлено та відеозаписом не підтверджується.

За таких обставин, вважаю, що висновки судді місцевого суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованими та відповідають нормам чинного законодавства.

Доводи апеляції про те, що поліцейськими було порушено процедуру огляду водіїв, не знайшли свого підтвердження, оскільки поліцейські діяли відповідно до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395.

Доказів порушення працівниками поліції вказаної інструкції матеріали справи про адміністративне правопорушення в собі не містять та скаржником не подані ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення є необґрунтованими.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько