Справа № 944/239/21
Провадження №3/944/426/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2021 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , начальника центру розведення та збереження нащадків диких коней тарпанів Яворівського національного природного парку,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 будучи начальником центру розведення та збереження нащадків диких коней тарпанів Яворівського національного природного парку, та, відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, 16 грудня 2020 року о 09 год 33 хв подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнала та пояснила, що знала про необхідність своєчасного подання декларації, подавала таку, але був збій в системі, пізніше подала повторно, просила суворо її не карати.

В судовому засіданні прокурор Вань Б.Я. зазначив, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та підстави для накладення на неї адміністративного стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Також прокурор не заявляв клопотання про здійснення технічної фіксації судового засідання.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 ч. 2 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктами, на якого поширюється дія цього Закону.

Законом України від 17 березня 2020 року № 530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID 19)» внесено зміни до розділу XIII Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700 та встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до ст. 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

З витягу із Єдиного державного реєстру декларацій вбачається, що датою публікації щорічної декларації ОСОБА_1 є 16 грудня 2020 року.

Відтак, подання щорічної декларації за 2019 рік ОСОБА_1 здійснила лише 16 грудня 2020 року, тобто вже після відведеного Законом терміну для подання щорічних декларацій з 01 січня 2020 року до 23:59 31 травня 2020 року.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю підтверджується її поясненнями, наданими в суді, та доказами, наявними у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії № 90 від 18 січня 2021 року; витягом із Єдиного державного реєстру декларацій.

Беручи до уваги викладене, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення суддя відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставину, яка пом`якшує відповідальність, а саме визнання вини, та відсутність обставин, які обтяжують відповідальність.

З огляду на наведене, суддя вважає доцільним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне покарання у виді штрафу в межах санкції ст. 172-6 КУпАП.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (який на 1 січня 2021 року становив 2270 грн 00 коп.).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284, 289, 291 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок судового збору в дохід держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Д.Б. Поворозник