ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/2904/21

Номер провадження 3/495/1043/2021

08 червня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Ткаченко О.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, що надійшли від Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України; водія ТзОВ «Гранд Авто», місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

21 квітня 2021 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні 08 червня 2021 року та у письмовій заяві від 27 квітня 2021 року ОСОБА_1 вину свою визнав, щиро розкаявся; пояснив, що здійснює перевезення пасажирів пільгової категорії; порушення вчинив вперше; після оформлення адміністративних матеріалів кількість пасажирів привів у відповідність до обмежень. запевнив про недопущення у майбутньому порушень карантинних обмежень, просив суворо не карати.

На підставі матеріалів щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності установлено наступне.

19 квітня 2021 року о 09:00 год. ОСОБА_1 керував автобусом «Баз А079» д/з НОМЕР_1 по вулиці Ізмаїльська, місто Білгород-Дністровський, Одеська область, здійснював перевезення пасажирів на маршруті №12 в кількості на 5 більше, ніж кількість місць для сидіння чим порушив постанову КМУ №1236 від 19 грудня 2020 року.

19 квітня 2021 року поліцейський ВРПП Білгород-Дністровського ВРП склав протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №573299 відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 280 Кодексу при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно із частиною першою статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 44-3 Кодексу передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

При цьому, у статтях 1, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Як визначено підпунктом 8 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме заборонено здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Із аналізу вказаних нормативно-правових актів, встановлено, що дійсно у зв`язку з введенням в Україні карантину з метою запобігання поширенню коронавірусу СOVID-19 було прийнято обмеження у здійсненні регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння.

Протоколом про адміністративне правопорушення від 19 квітня 2021 року, рапортом від 19 квітня 2021 року зафіксовано та підтверджено факт здійснення перевезення ОСОБА_1 пасажирів на міському автобусі у кількості на 5 осіб більшій, ніж кількість місць для сидіння.

Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №573299, рапортом від 19 квітня 2021 року.

Справу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 44-3 Кодексу розглядають районні, районні у місті, міські чи міськрайонні суди (судді) (стаття 221 Кодексу).

Оцінивши надані докази та матеріали, надавши правову оцінку встановленим обставинам, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Санкція вказаної норми встановлює штраф для громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із статтею 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність (статті 23, 33 Кодексу).

Щире каяття у розумінні статті 34 Кодексу є обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення; обставин, що обтяжують таку відповідальність у даному випадку судом не встановлено.

Також, вирішуючи питання про необхідність накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 судом враховуються, що хоча діяння формально й містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 Кодексу, але внаслідок конкретних обставин є незначним, враховуючи характер вчиненого правопорушення, підстави на основі яких було складено даний протокол про притягнення особи до адміністративної відповідальності не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, негативних наслідків від правопорушення не настало (у розумінні змісту та завдання обмежувальних карантинних заходів - запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2).

При цьому суд звертає увагу ОСОБА_1 : виходячи з норм, що містяться у пункті 2 статті 35 Кодексу, законодавцем передбачена презумпція обтяження відповідальності за повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, тобто збільшення суворості покарання у разі повторного порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм.

На підставі викладеного, дотримуючись принципу законності, верховенства права, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, виходячи із засад гуманності, враховуючи характер і обставини скоєного правопорушення, а також обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_1 , який визнав свою вину, у вчиненому щиро розкаявся, а також те, що у матеріалах справи відсутні відомості про спричинення даним правопорушенням серйозних наслідків, беручи до уваги, що одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, а також те, що правопорушення тривало 1 годину, зафіксоване одноразово, суд вважає за можливе у даному випадку застосувати статтю 22 Кодексу - звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, провадження у справі закрити.

Керуючись статтями 22, 44-3, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за частиною першою статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежитись щодо нього усним зауваженням.

Провадження у справі №495/2904/21 закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.Ф. Волкова