ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/891/21 Справа № 932/1645/21 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , переглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2021 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 13 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців і стягнуто судовий збір в сумі 454 грн.

Районним судом встановлено, що 16.02.2021 року об 19.15 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Jeep» д/н НОМЕР_1 , знаходячись біля буд. № 15 на ж/м Тополя-1 у м. Дніпро, рухаючись по прибудинковій території у напрямку вул. Запорізьке шосе, перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію водію автомобіля «Пежо» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у своїй смузі йому назустріч і уникаючи зіткнення з автомобілем «Jeep» д/н НОМЕР_1 , змінив напрямок руху та скоїв наїзд на дерево. Внаслідок ДТП транспортний засіб «Пежо» д/н НОМЕР_2 пошкоджений, чим спричинена матеріальна шкода. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п 10.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та винести нову постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, та закрити провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Також просить поновити строк на оскарження постанови суду вказуючи, що строк пропущений з поважної причини, оскільки рішення суду він отримав 18 травня 2021 року, після чого був у відрядженні, після якого звернувся до юриста за для написання апеляційної скарги. Крім того, зазначає, що останній день подачі апеляційної скарги припадає на вихідний день, після чого на наступний робочий день було подано апеляційну скаргу.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що рішення суду незаконне, оскільки взято до уваги лише пояснення ОСОБА_2 , який не має страхового полісу на автомобіль, та який порушив п. 12.5 ПДР України, так як керував у житловій зоні з перевищенням швидкості. При цьому, апелянт вказує, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 міг проїхати без перешкод в житловій зоні, що видно з схеми ДТП, тому в його діях відсутні порушення п. 10.1 ПДР України. Крім того, апелянт вважає безпідставне накладення на нього найсуворішого адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП.

В апеляційному суді ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги.

ОСОБА_2 просив залишити без задоволення апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Стосовно клопотання про поновлення строку, то воно не підлягає розгляду, оскільки ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в межах строку оскарження постанови суду та не пропустив строк.

Висновки суду І інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, апеляційний суд вважає правильними.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він не порушував п.10.1 ПДР України, відповідно до якої перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Однак вказані доводи ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Так, як видно з письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с.3), та пояснень наданих останнім в суді, що він зупинився вздовж припаркованих автомобілів, щоб пропустити потік автомобілів, які рухались на зустріч. Коли проїхало близько чотирьох автомобілів і виявися вільний зазор перед наступним автомобілем у зустрічному напрямку, він почав виїжджати, але автомобіль «Пежо», який рухався йому назустріч, побачивши його, не впорався з керуванням та скоїв наїзд в дерево.

Потерпілий ОСОБА_2 в письмових поясненнях(а.с.4) та наданих показам в суді І інстанції зазначив, що ділянка дороги де відбулося ДТП є вузькою, що давало змогу проїзду одному автомобілю при зустрічному роз`їзді. В потоці припаркованих автомобілів стояв автомобіль «Jeep», водій якого зупинився, щоб надати перевагу у русі автомобілям у зустрічному напрямку. Після того, як водій автомобіля «Jeep» пропустив два автомобіля, він різко викрутив колеса автомобіля вліво та виїхав йому назустріч. Коли відстань до його автомобіля складала менш ніж 10 метрів, він почав гальмувати, щоб запобігти зіткненню. Але його автомобіль по слизькій дорозі понесло і він в`їхав у дерево.

Отже, з пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди видно, що вони є аналогічними щодо обставин, які відбулися 16 лютого 2021 року приблизно о 19 годині 15 хвилин.

Крім того, зі схемою ДТП підтверджуються пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , щодо ділянки де відбулося зіткнення, напрямку їх руху, а саме, що автомобіль «Jeep» під керування ОСОБА_1 виїхав з потоку припаркованих автомобілів в той час коли автомобіль «Пежо», яким керував ОСОБА_2 рухався на зустріч та був вимушений повернути руль вправо за для уникнення зіткнення, в результаті чого автомобіль в`їхав в дерево.(а.с.2)

У звязку з чим, апеляційний суд перевіряючи матеріали справи вважає, що суд І інстанції прийшов до правильного висновку щодо порушення ОСОБА_1 п.10.1 ПДР України, так як останній рухаючись по прибудинковій території, перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію водію автомобіля «Пежо», який рухався у своїй смузі йому назустріч і уникаючи зіткнення з автомобілем «Jeep» змінив напрямок руху та скоїв наїзд на дерево.

Доводи ОСОБА_1 що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 міг проїхати між припаркованими автомобілями та автомобілем «Jeep» без перешкоди, під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження, оскільки не було надано такої інформації.

В той же час, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про безпідставне призначення найсуворішого стягнення за ст. 124 КУпАП. При цьому районний суд призначаючи покарання належними чином не обгрунтував своє рішення. Разом з цим, апеляційний суд враховує, що в даній справі не має даних про притягнення раніше ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а також потерпілий ОСОБА_2 в апеляційному суді просив не позбавляти правопорушника посвідчення водія.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що постанову районного суду необхідно змінити та застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що з врахуванням всіх обставин справи, особи правопорушника, буде відповідати вимогам статті 7 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців і стягнуто судовий збір в сумі 454 грн. - змінити в частині накладеного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 124 КупАП, у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький