Справа №521/6547/21
Номер провадження 3/521/4628/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйок І.А., з секретарем Кушінруком О.А., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 077283 від 13.04.2021 року, що надійшов з Малиновського відділу поліції в м. Одесі Головного управління в Одеській області, щодо притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , громадянина України, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13.04.2021 року о 13 год. 00 хв. в м. Одесі, в м. Одесі, керуючи автомобілем «SsangYong Actyon» д.н. НОМЕР_2 по вул. Комітетська, напроти буд. 24, при наявності дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», та дорожньої розмітки 1.13 «Дати дорогу», не надав дорогу автомобілю «Skoda Rapid» д.н. НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі, чим створив аварійну ситуацію, в результаті чого останній був вимушений різко зменшити швидкість, змінити напрямок руху з метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8.4, 8.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

За даним фактом 13.04.2021 року співробітниками поліції складено протокол серії ДПР18 № 077283 про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ч. 4 за ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в судове засідання з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, визнав.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до положень ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо, а також іншими документами.

Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суддя повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до 8.4 (б) «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, «Знаки пріоритету» встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Згідно п. 8.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює..

Відповідно до п. 2.1 розділ «Знаки пріоритету», «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Згідно п. 1.13 Розділ «Дорожня розмітка» «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, горизонтальна розмітка позначає місце, де водій повинен у разі потреби зупинитися і дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваній дорозі.

Факт скоєння адміністративного правопорушення та винуватість правопорущника в його вчиненні підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 077283, складеним 13.04.2021 року; рапортом, що складений інспектором УПП в Одеській області ; пояснень водіїв.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що вищевказані докази підтверджують той факт, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8.4, 8.5, знак 2.1, дорожню розмітку 1.13 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 077283 від 13.04.2021 року, дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Диспозиція ч. 4 ст.122 КУпАП, передбачає перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 13.04.2021 року о 13 год. 00 хв. в м. Одесі, в м. Одесі, керуючи автомобілем «SsangYong Actyon» д.н. НОМЕР_2 по вул. Комітетська, напроти буд. 24, при наявності дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», та дорожньої розмітки 1.13 «Дати дорогу», не надав дорогу автомобілю «Skoda Rapid» д.н. НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі, чим створив аварійну ситуацію, в результаті чого останній був вимушений різко зменшити швидкість, змінити напрямок руху з метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КУпАП, порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Таким чином, судом встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою УПП в Одеській області невірно було кваліфіковано дії гр. ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 122 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 порушив правила проїзду перехресть, що спричинило створення аварійної обстановки, а саме: інші учасники дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху з метою забезпечення особистої безпеки та безпеки інших громадян, що передбачає диспозиція ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, у КУпАП, відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно дост.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогамист.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, та набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 4 ст. 122 КУпАП на ч. 5 ст. 122 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.122 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує, у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу правопорушника, суддя вважає, що необхідною і достатньою мірою стягнення для ОСОБА_1 буде накладення штрафу в межах санкції ч. 5 статті 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 від 28.11.2000 року вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», особи з інвалідністю І та ІІ груп підлягають звільненню від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючисьст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.33-35, 40-1, 122, 221,245, 251, 283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Дії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , громадянина України, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , перекваліфікувати з ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення на ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , громадянина України, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , громадянина України, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адміністративне стягнення у вигляіді штрафу у розмірі 1445 гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І.А. Бобуйок