КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/474/2021
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю захисника Нікіташа С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Нікіташа Сергія Петровича на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп.

Як встановив суддя місцевого суду, 20 вересня 2020 року о 08 год 20 хв ОСОБА_1 , рухаючись м. Києві по бульвару Вернадського, 28, керував автомобілем «Форд» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія в установленому законом порядку проводився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із застосуванням приладу «Drager Alcotest 7510» №ARMF-0340 тест № 20 проба позитивна 0,39 ‰. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9(а) ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Нікіташ С.П. просить постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що в справі відсутні належні та допустимі докази перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Зокрема, захисник посилається на те, що прилад«Drager Alcotest 7510» №ARMF-0340 не підлягав використанню, оскільки не пройшов повірку у відповідності до діючого законодавства, отже результати огляду, проведеного із використанням вказаного технічного засобу, є недійсними.

Захисник також стверджує, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки рівень алкоголю в крові (0,39 ‰) не перевищував допустимої норми. За позицією захисника чинне законодавство України не містить визначення стану сп`яніння або законодавчо закріплених обставин, при встановленні яких особа буде вважатись такою, що керує транспортним засобом у стані сп`яніння, як і посилання на допустиму чи недопустиму норму алкоголю в крові. Тому, з урахуванням вимог ст. ст. 8, 9 Конституції України під час встановлення стану сп`яніння необхідно виходити із положень Міжнародної конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, відповідно до яких мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння повинна становити 0,5 ‰.

Крім того, захисник посилається на положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 та Закону України «Про внесення змін до розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних проваджень» від 03.12.2019 та стверджує, що був скасований акт, який встановлює адміністративну відповідальність за вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі ч. 6 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник також заявив клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, яке обґрунтував тим, що справа була розглянута 23 листопада 2020 року без участі ОСОБА_1 , а про зміст судового рішення він дізнався 07 грудня 2020 року з Єдиного реєстру судових рішень.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не прибув,клопотання про відкладення розгляду справи не подав, а тому його неявка, з огляду на положення ч. ч. 5, 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному перегляду постанови судді місцевого суду.

Заслухавши пояснення захисника Нікіташа С.П., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги і клопотання, вважаю можливим поновити у цьому провадженні строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, але апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.9(а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому

ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

За положеннями ст. 266 КУпАП та підзаконних нормативних актів особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан, зокрема алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Апеляційним переглядом установлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП правильно застосував норми матеріального права та не допустив істотного порушення процесуальних норм.

Винуватість ОСОБА_1 , за встановлених суддею місцевого суду обставин, у порушенні вимог п. 2.9(а) ПДР України доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 005143 від 20.09.2020, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП (а.с. 1);

- роздруківкою принтера спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 7510» №ARMF-0340 з результатом проведеного щодо ОСОБА_1 тесту - 0.39‰, при допустимій нормі 0.2‰ (а.с. 2);

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510» №ARMF-0340, за змістом якого огляд проводився у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук) за участю свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Разом із цим, ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду погодився, про що свідчить його підпис в акті, а свідки, також підписавши акт, жодних зауважень щодо процедури проведення огляду і результату тесту в акті не указали (а.с. 3);

- розпискою ОСОБА_4 про зобов`язання взяти на себе керування транспортним засобом «Форд» державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджує факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, як того вимагає ст. 266 КУпАП (а.с.4);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де зафіксовано фактичні обставини огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння (а.с. 5).

Наведені докази, які суддя місцевого суду поклав в основу своїх висновків, є належними, допустимими та достовірними, отримані вони з додержанням процесуальної процедури, об`єктивно узгоджуються між собою та переконливо доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження захисника про те, що прилад «Drager Alcotest 7510» №ARMF-0340 не підлягав використанню, оскільки не пройшов повірку у відповідності до діючого законодавства є безпідставними.

Відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747 (зі змінами та доповненнями внесеними наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 22 січня 2020 року N 77), зареєстрованого в МЮУ 01.11.2016 року за №1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» повірка газоаналізаторів проводиться 1 раз на рік.

З роздруківки принтера спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 7510» №ARMF-0340 від 20.09.2020 з результатом огляду водія ОСОБА_1 слідує, що останнє калібрування цього приладу здійснювалось 07 вересня 2020 року, що свідчить про належне здійснення повірки у межах визначеного терміну.

Крім того, з копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/5585, надісланої листом УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 18 лютого 2021 року №5934/41/11/14/02-2021 на запит Київського апеляційного суду вбачається, що за результатами повірки 07 вересня 2020 року засіб вимірювальної техніки газоаналізатор Alcotest 7510 №ARMF-0340 відповідає вимогам Методики повірки 982-12-12, свідоцтво чинне до 07 вересня 2021 року.

За таких обставин відсутні підстави для визнання результатів огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння недійними.

Доводи захисника про те, що рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 не перевищував допустимі норми є надуманими.

Пунктом 7 Розділу ІІ Інструкції визначено, що встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові, а цифровий показник тесту щодо ОСОБА_1 становив 0,39 проміле, що доводить факт керування водієм транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Слід не погодитись і з доводами захисника про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП, оскільки за вчинені ОСОБА_1 дії не передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з п. 6 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 2617-VIII від 22.11.2018, який діє з 01.07.2020, внесено зміни до статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а Кримінальний кодекс України доповнено статтею 286-1, у відповідності з якими керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне не адміністративну, а кримінальну відповідальність.

Однак Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-IX від 17.06.2020, який набрав чинності 03.07.2020, виключено підпункти, у відповідності з якими стаття 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладалася в редакції, яка не передбачала адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за вказані раніше дії, а Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1.

З огляду на те, що станом на 20.09.2020 стаття 130 КУпАП знову діяла в попередній редакції, яка встановлювала відповідальність водіїв транспортних засобів, за якою щодо ОСОБА_1 і було складено протокол про адміністративне правопорушення, акт, який встановлює адміністративну відповідальність, скасовано не було.

Враховуючи наведене, висновки судді місцевого суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, всупереч доводів апеляційної скарги, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах, отже судове рішення постановлено з дотриманням вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП і відсутні законні підстави для його скасування із закриттям провадження в справі, як про це просить захисник Нікіташ С.П.

За вказаних обставин апеляційна скарга захисника Нікіташа С.П. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику Нікіташу Сергію Петровичу строк апеляційного оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника Нікіташа Сергія Петровича залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П.Павленко