П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Хамник М.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне порушення, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , місце роботи: зі слів не працює, до адміністративної відповідальності не притягався,

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №268985 від 04.04.2021 гр. ОСОБА_1 04.04.2021 о 04 год. 23 хв. в м.Ужгороді вул.8-го Березня, 30, керував транспортним засобом Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, разом з тим, його уповноважений представник, адвокат Лещинець Л.В. у судовому засіданні просив закрити провадженні у справі у зв`язку з відсутністю належних доказів на підтвердження факту відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння. У своїх письмових запереченнях адвокат посилається на порушення працівниками поліції Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103. Згідно пояснень ОСОБА_1 останній не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння. Пояснення свідків були заздалегідь підготовленими працівниками поліції, містять тільки підписи свідків, що не може вважатись належним доказом факту відмови від огляду на стан сп`яніння. У тексті пояснень зазначено про відмову від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер». Після складання протоколу ОСОБА_2 самостійно пройшов такий огляд у закладі охорони здоров`я і цей огляд не виявив у нього ознак наркотичного сп`яніння.

Після дослідження доказів у судовому засіданні 04.06.2021, адвокатом Лещинець Л.В. подано додаткове письмове пояснення в якому він зазначає, що з переглянутого відеозапису вбачається, що з 3год.44хв почалася процедура огляду на стан сп`яніння, однак саму процедуру не було знято. Також з відео вбачається відсутність свідків під час огляду. На відео також видно, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду тільки просив залучити захисника, на що працівник поліції повідомила, що не буде його чекати.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Слід зазначити, що дана норма статті 130 КУпАП саме в такій редакції є діючою станом на час вчинення адміністративного правопорушення гр. ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001№1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України №1452/735 від 09.11.2015, який зареєстрований в Мінюсті України 11.11.2015 згідно з наказом №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 12. Розділу ІІ у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, працівники поліції вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

На підтвердження вини ОСОБА_3 подано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №268985 від 04.04.2021 з якого встановлено, що гр. ОСОБА_1 04.04.2021 о 04 год. 23 хв. в м.Ужгороді вул.8-го Березня, 30, керував транспортним засобом Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків;

- пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 04.04.2021, які засвідчили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому порядку на стан сп`яніння.

- постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №605390, від 04.04.2021, з якої встановлено що гр. ОСОБА_1 04.04.2021 о 03 год. 25хв. в м.Ужгороді вул.8-го Березня, 30, керував транспортним засобом Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, чим порушив п.2.9в ПДР. Його дії кваліфіковано за ч.6 ст.121 КУпАП;

- DVD диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського з якого встановлено, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, хоча він на словах і не відмовлявся його пройти, однак так і не сів в автомобіль до працівників поліції для доставлення його у відповідний медичного заклад.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що гр. ОСОБА_1 порушив пункт п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд критично оцінює доводи адвоката Лещинця Л.В. щодо недопустимості пояснень свідків на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки вони не були присутні та з огляду на форму таких пояснень, позаяк унесення таких свідчень у заздалегідь виготовлені форми не суперечить вимогам законодавства. Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній хоча і не відмовляється, однак його дії не свідчать про готовність пройти огляд. Такі дії працівник поліції обгрунтовано трактує як відмову від проходження особою огляду на стан сп`яніння, роз`яснює наслідки такої відмови особі у присутності свідків.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП в редакції, яка діяла нас вчинення правопорушення, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Отже, залучення свідків в обов`язковому порядку здійснюється тільки у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису. В даному випадку поліцейськими здійснювався відеозапис проведення огляду.

Доводи захисника про те, що відеозаписи правопорушення, долучені до матеріалів провадження, переривалися, що є порушенням законодавства, суд вважає безпідставними, оскільки, як вбачається з зазначених даних відеозапису, факт відмови ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, повністю підтверджений, тобто подія правопорушення зафіксована, підстав ставити зазначений доказ під сумнів із вказаних захисником обставин у суду немає. Зазначені доводи захисника не свідчить про недопустимість вказаного доказу, оскільки його якість та обсяг відображають з достатньою повнотою стан водія, його поведінку та дотримання працівником поліції вимог закону. Доказів того, що даний відеозапис сфальсифіковано чи на ньому відображено інші обставини, ніж зазначені у протоколі, матеріали справи не містять. З приводу факту фальсифікації працівниками поліції відеозапису відповідних звернень зі сторони особи, яка притягається до відповідальності, та її захисника не поступало.

Доданий до матеріалів справи протокол медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння №386 від 04.04.2021 року, за яким у гр. ОСОБА_1 на 17год. 25хв. ознак сп`яніння не виявлено, не є обставиною, що виправдовує особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки останній притягується до відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, а не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, а не його правом, а відмова від проходження такого незалежно від підстав становить склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, у випадку, коли особа відмовилась пройти такий огляд на вимогу поліцейського вона мала право самостійно пройти такий огляд, але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення ознак сп`яніння, що єпідставою для його проведення.

Відповідно до ч. 4, 5 с.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Однак, доказів проходження такого огляду ОСОБА_1 у визначеному законом порядку та визначений проміжок час суду не подано.

Крім того, огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на підставі якого надано протокол №386 від 04.04.2021 року проводився за самозверненням ОСОБА_1 та у відсутності поліцейського.

З огляду на вищезазначене, враховуючи, що в ході судового розгляду встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено за самозверненням з порушенням процедури, визначеної ст. 266 КУпАП та "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду", затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008р. № 1103, суддя не бере до уваги протокол щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №386 від 04.04.2021 року, оскільки відповідно до вимог ч.5 ст. 266 КУпАП такий огляд особи на стан сп`яніння вважається недійсним.

Щодо незабезпечення особі можливості залучити адвоката, суд констатує наступне.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Системний аналіз вказаної норми свідчить про те, що особа має право користуватися юридичною допомогою адвоката саме при розгляді справи про притягнення її до адміністративної відповідальності. Розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП віднесено до повноважень судів. ОСОБА_1 скористався такою можливістю та залучив адвоката, який і здійснює представництво його інтересів у даній справі.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на викладене вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ухвалюючи дане судове рішення, суд керується також ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Є вропейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України" (п.58) суд наголошує, що відповідно до принципу належного здійснення правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статтей 34, 35 КУпАП не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність накладення на гр. ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.34,35,40-1,280,283-284,289 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 454(чотириста п`ятдесят чотири гривні) грн.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М.Хамник