Справа № 147/1378/20
Провадження № 3/147/13/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року смт.Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Натальчук О.А., розглянувши матеріали , що надійшли з Тростянецького відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №448149 від 06.12.2020 вбачається, що 05.12.2020 о 23.00 год. в с.Савинці по вулиці Дружби водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2105, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 було роз`яснено права у відповідності до ст. 268 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав. Суду пояснив, що дійсно того дня вживав алкогольні напої зі своїми знайомими в с.Савинці по вул.Дружби та грали разом в карти. До них підійшов ОСОБА_2 . Через деякий час він пішов в магазин, щоб придбати пиво, а коли повернувся, йому сказали, що ОСОБА_2 викликав поліцію з підстав того, що ніби він нього викрав автомобіль. Коли прибули працівники поліції, - його забрали у Тростянецьке відділення поліції для складання протоколу та до лікарні для освідування. Від освідування він відмовився, оскільки транспортним засобом не керував, оскільки взагалі не має посвідчення водія, а факт вживання алкоголю він не оспорював, тому від освідування відмовився. Разом з тим, працівниками поліції не було прийнято до уваги, що ОСОБА_2 помилково викликав працівників поліції, так як його автомобіль був виявлений далі по вулиці від місця, де вони сиділи.

Свідок ОСОБА_2 повідомив, що того дня він залишив свій автомобіль в с.Савинці біля ФАП, а сам поїхав на виклик, оскільки працює фельдшером. Після повернення він підійшов до групи своїх знайомих, які вживали алкогольні напої. В цей час ОСОБА_1 кудись пішов, як згодом з`ясувалось до магазину аби придбати пиво. Однак, він виявив, що його автомобіля немає на місці, де він його залишив, і так, як ключі він залишив всередині, подумав, що ОСОБА_1 поїхав без дозволу на його авто. Через зникнення автомобіля він викликав поліцію, однак через деякий час повернувся ОСОБА_1 , який сказав, що ходив до магазину, а його автомобіль знайшли на цій же вулиці. На його думку, він міг скотитися.

По прибуттю працівників поліції він їм усе повідомив, однак його та ОСОБА_1 забрали до Тростянецького ВП. Дійсно у нього відбирали пояснення, але він їх підписував не читаючи. В судовому засіданні вказав, що дійсно ОСОБА_1 того дня вживав алкогольні напої, однак транспортним засобом він не керував. Інших осіб під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не залучали.

Свідок ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і Законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачею керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в МЮУ 11.11.2015 за №1413/27858 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п.7 даної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008р.№1103 (зі змінами), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічний порядок проходження огляду закріплений в ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння має бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, - лікарем закладу охорони здоров`я.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 05.12.2020 о 23.00 год. в с.Савинці по вулиці Дружби водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2105, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 24 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що «вимагає обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

В судовому засіданні було переглянуто відео відносно ОСОБА_1 . На відео зафіксовано спілкування інспектора поліції із ОСОБА_1 в Тростянецькій ЦРЛ. Останньому в приміщенні медичної установи пропонувалося пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, однак ОСОБА_4 відмовився. Разом з тим, на відеозаписі відсутні дані, що водію пропонувалися пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, в судовому засіданні не підтверджено належними та допустимими доказами той факт, що 05.12.2020 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом. І навпаки свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що помилково повідомив, що ОСОБА_4 керував його автомобілем, про що повідомив працівників поліції, однак його пояснення було викладено невірно.

Щодо інших доказів, то ОСОБА_1 не заперечує, що того дня він вживав алкогольні напої, однак транспортним засобом не керував, так як не має посвідчення водія. Останнє твердження підтверджене довідкою начальника СРПП Тростянецького ВП, яка додана до матеріалів справи.

Судом критично оцінено письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , оскільки останній у них вказав, що був свідком відмови ОСОБА_1 від підпису та пояснень. Однак він не вказав про те, що був свідком керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Проаналізувавши докази, вважаю, що поліцейським було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки на відео не зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, його незгоду з результатами такого огляду, та в подальшому відмову від проведеного огляду в найближчому закладі охорони здоров`я в присутності свідків.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд звертає увагу, що об`єктивними доказами у встановленому законом порядку може бути отримання показань від свідків або відеозапис події, оскільки головним завданням відеозапису є саме фіксування фактів та доказів, які засвідчують факт правопорушення, а саме огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, і у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, - лікарем закладу охорони здоров`я.

Окрім того, суду не надано жодних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 05.12.2020 р. в с.Савинці по вул.Дружби транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Перебування біля чи в транспортному засобі не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, у матеріалах справи відсутні об`єктивні, належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З урахуванням наведеного, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області.

Суддя О.А. Натальчук