Житомирський апеляційний суд
Справа №276/376/21 Головуючий у 1-й інст. Бобер Д. О.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В. з участю секретаря Білоус Т.А., захисника Шморгуна О.П., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

встановив:

Постановою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 20 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 гривень на користь держави.

Згідно постанови суду, 05.03.2021 року о 17 годині 55 хвилин по вул. Незалежності в смт. Хорошів Житомирської області ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi Space Star, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції допущені неточності та виправлення, тому протокол є недопустимим доказом.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є неналежним доказом, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалася та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень,

Крім того, свідки лише підписалися в протоколі про адміністративне правопорушення, проте вони не були залученні з моменту зупинки транспортного засобу, не чули пропозиції працівників поліції пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння. Окрім того, на відеозаписі, що долучено як доказ до матеріалів справи взагалі не видно жодного із свідків, не повідомлено їм алгоритм дій працівника поліції при проведенні огляду на стан сп`яніння, до якого вони залучаються.

Із змісту положення ч. 5 ст. 266 КУпАП слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Разом з тим, як видно на відео, що долучене до матеріалів справи, технічний прилад "Драгер", показав результат, лише після четвертої спроби.

Прохання ОСОБА_1 надати йому відповідні документи на прилад та відмова поліцейських також мали б бути зафіксовані на нагрудну камеру поліцейського, проте в матеріалах справи дане відео відсутнє.

Під час перегляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського, встановлено, відеозапис міститься на DVD диску і має декілька окремих коригованих частин, тобто не вівся безперервно, і не у повному стані, як того вимагає Інструкція.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника Шморгуна О.П., Шевчука В.П. в підтримання доводів апеляційної скарги з наведених в ній мотивів, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до змісту ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В п. 7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 визначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 122471 від 05.03.2021 року відповідно до якого, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на приладі «Драгер» в присутності 2 свідків (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в присутності яких було проведено огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , з результатом водій був згоден, від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився (а.с.6,7); чек тестом «Драгер Алкотест 6810» № 2217 від 05.03.2021 року, згідно якого результат тесту склав 1,15% (а.с. 3); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАА №828410 від 05.03.2021, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126, ч.5 ст. 121 КУпАП за керування транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем безпеки та без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (а.с.8); відеозаписом з нагрудної боді-камери поліцейського (а.с.9).

ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР, а саме ч.1 ст. 126, ч.5 ст. 121 КУпАП, що підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, забезпечене не в автоматичному режимі серії БАА № 828410 від 05.03.2021 року. Зазначена постанова, в установленому законом порядку не оскаржена.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної боді-камери поліцейського, ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, з результатами проходження огляду, на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» погодився та не заперечував.

Крім того, ОСОБА_1 вказав про те, що на передодні вживав алкоголь в своїх поясненнях у протоколі про адміністративне правопорушення та засвідчив це своїм власноручним підписом.

Доводи апелянта про неточності та виправлення допущені в протоколі про адміністративне правопорушення під час його складання, а саме в даті народження ОСОБА_1 та дописаного після складання серії та номеру тимчасового дозволу на керування транспортним засобом, не свідчать про недопустимість доказу, оскільки не є такими, що свідчать про істотне порушення прав ОСОБА_1 та не спростовують правильність висновків суду.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

Будь-яких сумнівів щодо належності та допустимості доказів, які суд поклав в обґрунтування своїх висновків апеляційний суд не знаходить, докази на які послався суд відповідають ст. 251 КУпАП.

На переконання апеляційного суду висновки суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Суд першої інстанції детально проаналізував кожен доказ дав їм оцінку як самостійно такі і взаємозв`язку, а тому апеляційний суд вважає вказане судове рішення законним та обґрунтованим та підстав для його зміни чи скасування не знаходить.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Шморгуна Олександра Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 20 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук