ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11 червня 2021 рокуСправа №: 695/2684/20
Номер провадження 3/695/64/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Степченка М.Ю., за участю секретарів Розпутньої І.Г., Варданян Л.А., розглянувши матеріали, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
Майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «Майор», всупереч інтересам служби, внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності, недбалого ставлення до військової служби не виконав наказ командира військової частини НОМЕР_1 №201 від 15 вересня 2020 року, не повідомив про неможливість виконання даного наказу в період з 15.09.2020 р. по 28.09.2020 р. та з 08.10.2020 р. по 16.10.2020 р., а також своїми діями намагався ввести в оману командування військової частини НОМЕР_1 , чим заподіяв шкоду охоронюваним законом інтересам військової служби, яка проявилася у невиконанні обов`язків військової служби за посадою, поданням негативного прикладу наслідування для інших військовослужбовців, порушення військової дисципліни.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що командир військової частини видав 15 вересня 2020 року наказ №20, відповідно до якого він повинен був в термін з 15 по 18 вересня 2020 р. прийняти виріб 9с52 (машину, з якої командир полку управляє підрозділом у проведенні бойової роботи). Безпосередньо начальник не довів йому до відома даний наказ. Ознайомлення з наказом він не підписував. 16.10.2020 р. в стройовій частині він дізнався про даний наказ, але вже пройшли терміни його виконання. Потім він хворів, тому не повідомив про неможливість виконання наказу. В подальшому прийняття виробу не було. Цей наказ суперечить посадовим обов`язкам оперативного чергового. Зі своїми посадовими обов`язками ОСОБА_1 був ознайомлений. Таку техніку повинен приймати начальник відділу бойового управління, а в разі його відсутності начальник командного пункту.
Представник ВЧ Коломієць А.Р. у судовому засіданні зазначив, що наказ було доведено ОСОБА_2 . ОСОБА_1 в усній формі на шикуваннях. Порядок доведення наказів по стройовій частині не передбачений. Контроль за виконанням наказу №201 від 15 вересня 2020 року покладено на безпосереднього начальника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Витяг з наказу був переданий ОСОБА_3 , щоб він довів його ОСОБА_1 . Закріплення техніки може виходити за межі посадових обов`язків, також можуть покладатися інші військові обов`язки в зв`язку з необхідністю виконання завдань військової служби. 19.10.2020 р. ОСОБА_1 доповів, що не може прийняти виріб. Щодо невиконання, неналежного виконання ОСОБА_1 службових обов`язків було проведено службове розслідування. З матеріалами розслідування ОСОБА_1 був ознайомлений. З наказом за результатами службового розслідування ознайомлений не був, оскільки не було накладено ніякого стягнення. На даний час виріб закріплено за ОСОБА_3 . Представник ВЧ зауважив, що оскільки виникла службова необхідність у передачі виробу, було видано наказ. ОСОБА_1 повинен був виконати даний наказ, а в разі неможливості виконання - подати рапорт. ОСОБА_1 цього не зробив, чим допустив службову недбалість.
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що ним було складено рапорт на прийняття виробу 9с52 майором ОСОБА_1 в період з 15 по 18.09.2020 р. За цей період ОСОБА_1 не повідомив про неможливість прийняття виробу. З приводу цього було проведено службове розслідування. Функціональні обов`язки, з якими ОСОБА_1 був ознайомлений, передбачали можливість прийняття ним виробу. У правах командира підрозділу передбачено право здійснювати перерозподіл функціональних обов`язків. Свідок зазначив, що ним 15.09.2020 р. в усній формі було доведено наказ №201 від 15 вересня 2020 року.
Свідок ОСОБА_3 пояснив, що він відповідно до наказу №201 від 15 вересня 2020 року повинен був передати ОСОБА_1 виріб 9с52 у зв`язку з призначенням на іншу посаду. Про це свідок повідомив ОСОБА_1 21.09.2020 р., на що останній відповів, що не хоче виконувати наказ, оскільки це не входить в його посадові обов`язки. Чи повідомляв хтось про це ОСОБА_1 раніше свідок не знає, оскільки знаходиться на службі в іншому підрозділі. Особа, за якою рахується техніка, несе матеріальну відповідальність і повинна проводити технічне обслуговування. Свідок ОСОБА_3 доповів підполковнику ОСОБА_4 про те, що отримав витяг з наказу 21.09.2020 р. поза термінами його виконання.
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що вона друкувала наказ №201 від 15 вересня 2020 року та витяг з нього про прийняття виробу. Наказ виготовлявся на підставі рапорта майора ОСОБА_2 . Витяг завіряється начальником відділення персоналу по стройовому, а печатку ВЧ ставить начальник штабу. 16.09.2020 р. свідок видала капітану ОСОБА_3 копію витягу з наказу. На витягу не розписуються про ознайомлення. Даний наказ підшитий у справу. Якщо є рапорт про продовження термінів прийняття виробу, то про це виноситься наказ.
Свідок ОСОБА_6 зазначив, що він був свідком, як ОСОБА_3 та ОСОБА_1 приблизно 16.09.2020 р., але точно дати не пам`ятає, перебуваючи в курилці, спілкувалися з приводу наказу про передачу виробу. ОСОБА_1 тримав витяг з цього наказу. Він був не згідний з цим наказом і свідок порадив йому звернутися до командира для вирішення цього питання.
Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що вона працює в одному кабінеті з ОСОБА_5 та була свідком того, як остання 16.09.2020 р. передала витяг з наказу капітану ОСОБА_3 , який обурювався щодо вручення даного наказу. Про отримання даного наказу останній не розписувався. Від ОСОБА_3 не надходив рапорт щодо продовження строків виконання даного наказу або неможливості його виконання.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Пилипенко Р.Б. просив закрити провадження в справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Захисник заначив, що в протоколі не розкрита об`єктивна сторона, не конкретизовано військовий виріб. Зміст наказу №201 від 15 вересня 2020 року не було доведено ОСОБА_1 в усній чи письмовій формі. Висновки службового розслідування, за наслідками якого складено даний адмінпротокол, є безпідставним та необґрунтованим. Із підставами проведення службового розслідування ОСОБА_1 не було ознайомлено. Перед початком розслідування його не було ознайомлено з правами та обов`язками. В матеріалах службового розслідування відсутні функціональні обов`язки ОСОБА_1 із конкретним розписом повноважень. До обов`язків ОСОБА_1 не входить приймання будь-яких видів військової техніки та озброєння.
Суд вислухавши доводи учасників справи, пояснення свідків встановив наступні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).
Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.
Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.
Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.
Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечних або шкідливих наслідків (результату).
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
За нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Диспозицією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 №1932-ХІІ, особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України» та Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17.03.2014 року № 1126-VII в Україні продовжує діяти особливий період.
Відповідно примітки до ст. 172-13 КУпАП під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.
Відповідно до матеріалів справи на момент інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 обіймав посаду оперативного чергового командного пункту ВЧ НОМЕР_1 , тобто являвся військовою службовою особою.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю.
В абзаці 2 статті 35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зазначено, що наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.
Статтею 30 Статуту визначено, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.
Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно. ( ст.37 Статуту).
15.09.2020 командиром військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) було видано наказ №201, згідно якого майор ОСОБА_1 повинен був в термін з 15 по 18 вересня 2020 року прийняти виріб 9с52 заводський номер 890004.
Судом встановлено та стверджено показами свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що ОСОБА_1 в усній формі було доведено до відома про існування наказу командира військової частини НОМЕР_1 №201 від 15 вересня 2020 року, що не суперечить ст.35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.
Твердження ОСОБА_1 та його захисника адвоката Пилипенка Р.Б., що в посадові обов`язки ОСОБА_1 не входить прийняття виробу (бойової машини) спростовується пп.9 ч.3 функціональних обов`язків, затверджених начальником командного пункту від 20.05.2020 р.
У пп.9 ч.3 функціональних обов`язків оперативного чергового командного пункту зазначено, що оперативний черговий відповідає за утримання і збереження озброєння, бойової та іншої техніки, матеріальні засоби, які передано йому під звіт або в інший документально оформлений спосіб на зберігання, у тимчасове користування військове майно.
На зауваження захисника щодо відсутності в матеріалах справи та службового розслідування відомостей про характер та специфіку виробу - 9с52, суд зазначає, що це формальні підстави, які не вплинуть на повноту та об`єктивність судового розгляду. Крім того слід зазначити, що саме в судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення щодо виробу - 9с52, який являє собою машину, з якої командир полку управляє підрозділом у проведенні бойової роботи.
У судовому засіданні встановлено та стверджено, що ОСОБА_1 наказ командира військової частини НОМЕР_1 №201 від 15 вересня 2020 року не виконав та не доповів командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання, хоча повинен був це зробити відповідно до статті 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.
Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.
Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті всебічного повного та об`єктивного їх дослідження, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.172-15 КУпАП, як недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
При цьому винність ОСОБА_1 стверджується матеріалами справи, а саме:
- протоколом А1402 №13 про військове адміністративне правопорушення від 05.11.2020 р.;
- актом службового розслідування від 27.10.2020 року;
- поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
При цьому, під час судового розгляду було розглянуто та проаналізовано обставину, що має суттєве значення для розгляду справи, а саме питання дати скоєння адміністративного правопорушення.
Частиною 2 статті 38 КУпАП визначено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення за ч.3-6 ст.164-14, ст.ст. 212-15, 212-21, 204-1, 204-2, 130 КУпАП.
Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 КУпАП.
Суд, вивчивши матеріали справи та зважаючи, що правопорушення було виявлено 19.10.2020 року, тобто на день розгляду матеріалів судом закінчились, передбачені ст. 38 КУпАП, строки (3-х місячний термін) за яких може бути накладено адміністративне стягнення, закриває провадження по справі.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 6 ЄКПЛ, 38, 247, 283, 284, КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-15 КУпАП - провадженням закрити в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Золотоніський міськрайонний суд.
Повний текст постанови оголошено 11 червня 2021 року о 09-30 год.

Суддя М.Ю. Степченко