Справа № 756/6346/21
Провадження № 3/756/3790/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №003094, 13 квітня 2021 року о 11 год. 40 хв., у м. Києві, гр. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, а саме при перестроюванні, не доотримався безпечного лівого бокового інтервалу та скоїв зіткненняз з транспортним засобом марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 . При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 порушив п. 2.3(б), 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, що передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України).

ОСОБА_1 до суду з`явився, у судовому засіданні свою вину заперечував, посилався на відсутність складу адміністративного правопорушення, відсутність сукупності установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення, а тому просив закрити провадження по справі № 756/6346/21.При цьому, подав до суду письмові пояснення із додатками на протокол про адміністративне правопорушення, в яких зокрема зазначив, що не погоджується з викладеними обставинами у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки особою, уповноваженою на складання протоколу, не було взято до уваги ту обставину, що ОСОБА_1 рухався по Оболонському проспекту, здійснивши розворот, виїхав на просп. С.Бандери, у зв`язку із ремонтними роботами на дорозі на проспекті, рух було обмежено. При виконанні маневру перестроювання, весь транспорт, що рухався по просп. С.Бандери, стояв на місці, після продовження руху та закінченні маневру в транспортний засіб в`їхав ззаду вантажний автомобіль, що підтверджується доданими до письмових пояснень фотоматеріали.

Заслухавши учасника судового процесу, вивчивши та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку.

Суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 124 КпАП України передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу водій повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Отже, суд, під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України повинен встановити, чи була дорожньо-транспортна подія, чи були отримані пошкодження транспортними засобами, діями якої особи завдано цієї шкоди, а також, які положення правил дорожнього руху було порушено вказаною особою.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зауважує, що в рамках даного провадження суд перевіряє: чи мала місце дорожньо-транспортна подія, чи порушила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності правила дорожнього руху, та чи є причинно-наслідковий зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та дорожньо-транспортною подією.

З пояснень учасників ДТП вбачається, що на перехресті просп. С.Бандери та просп. Оболонський проводяться ремонтні роботи, у зв`язку із чим тимчасово обмежений рух.

Зі схеми місця ДТП встановлено, що в момент зіткнення транспортних засобів, автомобіль ОСОБА_1 розміщений у вільному місці від руху транспорту, водночас вбачається, що у вантажного автомобіля марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 , зафіксовано місце зіткнення автомобіля передній правий кут.

На думку суду пояснення надані в судовому засіданні ОСОБА_1 є цілком обґрунтовані, адже матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатньої кількості доказів для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, Крім цього, з наданих ОСОБА_1 пояснень та фотокарток, на автомобілі останнього виявлено сліди від зіткнення з автомобілем «DAF», також вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 розміщений в додатковому місці для руху, при цьому, автомобіль марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_2 знаходиться безпосередньо на розподільній дорожній смузі.

Матеріали провадження не містять будь-яких інших доказів, у розумінні ст. 251 КпАП України, таких як пояснення свідків, фотографій або відеозаписів, які б підтверджували, викладені у протоколі обставини учинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Отже, відомості, описані у протоколі про адміністративне правопорушення не співвідносяться з фактичними обставинами, установленими за наслідками дослідження фотокарток наданих учасником судового провадження та заслуховування його пояснень.

За встановлених у судовому засіданні обставин, вина ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної події не доведена, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

У силу приписів ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Тож, на думку суду, матеріали адміністративної справи не містять доказів, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували винуватість саме ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, а отже і доводили винуватість поза розумним сумнівом, оскільки під час судового розгляду не було доведено факту спричинення ОСОБА_1 , під час керування транспортним засобом, пошкоджень інших транспортних засобів через допущення порушень Правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 7 КпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КпАП України визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КпАП України є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

В силу Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

У справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" (рішення від 06.12.1998) Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. З цього принципу слідує також, що обов`язком обвинувачення є інформування особи про висунуті обвинувачення, щоб вона могла підготувати та належним чином представити аргументи на свій захист.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи викладене, на думку суду, підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України відсутні, а справа про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 9, 124, 245, 247, 251, 252, 256, 276, 277, 283, 284, 289 КпАП України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя Ткач М.М.