ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Володимир-Волинський

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Каліщук А.А. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від виконуючого обов`язки начальника Головного управління ДФС у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.177-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 10.12.2020 року о 13 год. 30 хв. по вул. Луцька, 231, (автодорога Н-22) в м. Володимир-Волинський, Волинської області здійснював зберігання та транспортування фальсифікованих алкогольних напоїв та спирту, чим порушив Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до суду не з`явився, однак його захисник адвокат Бондаренко В.Г подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 177-2 КУпАП. Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 використовував дані алкогольні напої та спирт для власних потреб, а отже відсутня обов`язкова ознака суб`єктивної сторони даного правопорушення - мета збуту фальсифікованих алкогольних напоїв. Крім того зазначає, що посадовими особами при складанні та вилученні алкогольних напоїв не встановлено їх фальсифікацію. Розгляд справи просить проводити за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В той же час протоколом про адміністративне правопорушення №34/03-20-21-04-04 від 10.12.2020 року та наданими до нього документами не підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 177-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Адміністративним правопорушенням за ч. 1 ст. 177-2 КУпАП є виготовлення, придбання або зберігання з метою реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, а так само виготовлення, придбання або зберігання з метою реалізації або використання за призначенням обладнання для вироблення фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів.

Об`єктивна сторона вищезазначеного правопорушення, полягає у виготовленні, придбанні або зберіганні з метою реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, а також виготовлення, придбання або зберігання з метою реалізації або використання за призначенням обладнання для вироблення фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.177-2 КУпАП, до матеріалів справи долучені наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_1 , акт обстеження від 10.12.2020 року, протокол вилучення речей та документів від 10.12.2020 року, розписка, рапорт, фото таблиця, матеріали експертного дослідження, копія реєстраційних документів на транспортний засіб.

Разом з тим, наявні в справі вищевказані документи не містять даних про те, що ОСОБА_1 здійснював зберігання (транспортування) алкогольних напоїв та спирту саме з метою їх реалізації. Відсутні докази, що ОСОБА_1 мав намір реалізувати дані алкогольні напої.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплено у ст.62 Конституції України, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Судова практика свідчить, що у відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 здійснював зберігання та транспортування фальсифікованих алкогольних напоїв та спирту, без зазначення, що такі дії були вчинені ним з метою реалазації цих напоїв. Тобто, складаючи протокол про адміністративне правопорушення, працівник фіскальної служби не встановив, що дані алкогольні напої зберігаються з метою їх реалізації і виклав суть правопорушення, котра не є об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 177-2 КУпАП.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положення ч. 2 ст. 7 КУпАП вказують на те, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За таких умов сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може бути беззаперечним доказом його вини в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких належних та об`єктивних доказів обставини зберігання ОСОБА_1 фальсифікованих алкогольних напоїв саме з метою їх реалізації, котра підлягає доказуванню та є об`єктивною стороною даного правопорушення, а не з іншою метою, працівниками фіскальної служби до протоколу долучено не було та в судові засідання не представлено.

Оскільки відсутні докази, що ОСОБА_1 зберігав (транспортував) алкогольні напої з метою їх реалізації, тому у суду відсутні правові підстави дійти висновку, що такі алкогольні напої ОСОБА_1 зберігав саме з метою їх реалізації, а не з іншою метою.

Отже, з наведеного вбачається, що ОСОБА_1 здійснював зберігання алкогольних напоїв, однак без мети їх збуту, а тому відсутня обов`язкова ознака (з метою реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв) об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 177-2 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про зберігання ОСОБА_1 алкогольних напоїв та спирту саме з метою їх реалізації та про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 177-2 КУпАП, приходжу до висновку, що провадження у справі, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 247, 251, 252, 266, 280, 283-285, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 177-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук