Справа № 643/326/21
Провадження № 3/643/648/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2021 року суддя Московського районного суду м. Харкова Власенко М. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,-

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ,

за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 110247, 18 грудня 2020 року об 11.05 год. в м. Харків по вул. Академіка Павлова, 134/16, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ГАЗ 32213», д. н. з. НОМЕР_1 , під час об`їзду транспортного засобу «ВАЗ 210994-20», д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , ОСОБА_1 здійснюючи об`їзд по смузі зустрічного напрямку, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 210994-20», під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 110248, 18 грудня 2020 року об 11.05 год. в м. Харків по вул. Академіка Павлова, 134/16, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 210994-20», д. н. з. НОМЕР_2 , під час об`їзду ДТП (ЄО 57436) не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем «ГАЗ 32213», д. н. з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 11.4, 13.3 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_2 п. 13.3 Правил дорожнього руху України. Відносно них було складено адміністративні протоколи за ст. 124 КУпАП.

При складанні протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 частково визнав вину. Зазначив, що здійснив порушення правил дорожнього руху, дійсно виїхав на зустрічну смугу, проте удар здійснив саме ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину не визнав, зазначив, що не допустив порушень правил дорожнього руху, наполягав на провині ОСОБА_1 у вказаній пригоді.

Суд, вислухавши учасників пригоди, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 1.3, 1.4, 1.5, 2.3б, 2.3д ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Згідно п. 11.4, 13.3 ПДР України На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

У рішенні Європейського суду з прав людини у складі його Великої палати по справі «О`Галлоран і Френсіс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v United Kingdom) № 15809/02 і 25624/02 від 29 червня 2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 реалізували своє право володіти автомобілями.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обставини правопорушення підтверджуються: протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 110247 та ДПР18 № 110248 від 18 грудня 2020 року; схемою місця ДТП; письмовими поясненнями учасників пригоди.

Порушень при складанні адміністративних протоколів інспектором поліції судом не встановлено, адміністративні протоколи відповідають вимогам, встановленим законом.

Судом враховуються пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , надані в судовому засіданні в обґрунтування своєї невинуватості, однак доказів на підтвердження спростування обставин, викладених у протоколах, суду не надано, учасниками підтверджено ці обставини.

За таких обставин водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не дотрималися вимог ПДР України.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи надані пояснення, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 міститься склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вина водіїв у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю доказів, наявних у матеріалах справи.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст. 33 35 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судом не встановлено.

Відтак, суд накладає адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454,00 грн., згідно положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік».

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 124, 268, 283, 287, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн., стягнувши його на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454,00 грн.

Визнати винним та притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн., стягнувши його на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 454,00 грн.

Штраф сплатити за реквізитами: отримувач коштів ГУК у Харківській області 21081300; код отримувача 37874947; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача 899998; рахунок отримувача UA0020001; код класифікації доходів бюджету 21081300; призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»).

Судовий збір сплатити за реквізитами: отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення».

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Суддя М. В. Власенко