Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/78/21 Головуючий у суді І інстанції: Льон С.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2021 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

представника особи, яка притягається до відповідальності - адвоката Вишні-Чижової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькийапеляційну скаргу адвоката Вишня-Чижової Г.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда 14 січня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлогорівка, Бобринецького району Кіровоградської області, громадянина України, з повною вищою юридичною освітою,не працюючого, одруженого, на утриманні 1 неповнолітня дитина, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч.4 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, у відповідності до ст.36 КУпАП, - накладено остаточне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда 14 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.4 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч.4 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, у відповідності до ст.36 КУпАП, накладено остаточне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки,

Згідно постанови суду ОСОБА_1 23.10.2020 о 01:00 год. в м. Кропивницький по пров. Степовий, біля будинку №92а, керував транспортним засобом «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, в результаті чого здійснив наїзд на бордюрний камінь, дорожній знак «5.35.1. Пішохідний перехід» та в подальшому по інерції здійснив наїзд на деревину, внаслідок чого було пошкоджене дорожнє обладнання, а саме: дорожній знак «5.35.1. Пішохідний перехід» та бордюр. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.п.2.3.(б), 12.1, 13.1. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Крім того ОСОБА_1 23.10.2020 о 01:00 год. в м. Кропивницький по пров. Степовий, біля будинку № 92а, керував транспортним засобом «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на перешкоду, після чого вжив алкоголь, а саме алкогольний напій «Revo», 8%, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.10.(є) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.4 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Вишня-Чижова Г.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , не оспорюючи доведеність вини за ст. 124 КУпАП, просить скасувати постанову районного суду, та постановити нову, якою накласти адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП та закрити справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що згідно наданих пояснень від 23.10.2020 року в яких зазначено, що 23.10.2020 року о 01.00 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Рено Мастер№, д/н.з. НОМЕР_1 , по вулиці провулок Об`їзний здійснюючи поворот праворуч, на провулок Степовий не впорався з керуванням. Після чого здійснив наїзд на бордюрний камінь дорожній знак та через декілька метрів здійснив наїзд на дерево. Після чого одразу зупинився вийшов із автомобіля після чого зачинив авто викликавши таксі та поїхав додому.

При приїзді додому вживав слабоалкогольний напій Рево міцністю 8% вже після ДТП, а саме дві банки та після чого ліг спати.

Водночас, не відповідає дійсності вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час коли сталась ДТП та відеозапис, який долучений до матеріалів справи, то даним відеозаписом не підтверджується факту вживання водієм алкоголю після ДТП.

Працівником поліції не пропонувалось пройти огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння на місці ДТП з використанням спеціальних технічних засобів, що вже є порушенням процедури проведення огляду особи на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю та вживання водієм транспортного засобу алкоголю після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є двома різними та самостійними складами адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КупАП.

Також в апеляційній скарзі адвокат зазначає про те, що відеозаписи не є належними доказами.

Окрім того судом при винесенні вступної та резолютивної не зазначено про витягнення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Оскільки ОСОБА_1 визнає свою вину повністю та не оспорює фактичних обставин справи ДТП, встановлених суддею районного суду, то апеляційний суд не входить в дослідження фактичних обставин справи та вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Зазначив, що не впорався з керуванням транспортного засобу та потрапив у ДТП. Після ДТП залишив транспортний засіб та поїхав додому. Дома вживав алкогольні напої. Зранку поїхав на місце ДТП, де відносно нього складені протоколи про адміністративне правопорушення.

Відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП настає у разі вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду,

Згідно з п.п. є п. 24 Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

При цьому, винність ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які дослідив суд першої та апеляційної інстанції під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ №176475 від 23.10.2020, яким підтверджується, що саме 23.10.2020 о 01:00 год. в м. Кропивницький по пров. Степовий, біля будинку №92а, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 (а.с. 1);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 23.10.2020 о 01:00 год. він керував транспортним засобом Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснивши поворот праворуч на провулок Степовий, не впорався з керуванням, після чого здійснив наїзд на бордюрний камінь, дорожній знак, а через декілька метрів вчинив наїзд на дерево. Відразу вийшов з авто, зачинив його двері. Викликавши таксі, поїхав додому, де вжив після ДТП дві банки «Рево», міцністю 8% та ліг спати. До поліції не звертався одразу після ДТП, оскільки злякався. Медичної допомоги не потребував. Свою вину визнав. Письмові пояснення написані власноручно, заяв та скарг до працівників поліції не мав (а.с. 5);

- поясненнями ОСОБА_1 наданими у суді першої інстанції згідно яких не заперечив, що дійсно він 23.10.2020 близько 01.00 год. в м. Кропивницький по пров. Степовий керував автомобілем "Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , не справився з керуванням, оскільки на той момент на землі знаходилося багато мокрого листя, через що транспортний засіб почало заносити, тому сталася ДТП. Після чого він поїхав додому, де вжив напій «Revo».

- відеозаписом наявного в матеріалах справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на питання працівників поліції чи вживав він алкогольні напої відповів, що вживав безпосередньо після ДТП вживав алкогольні напої та визнав свою провину.

Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ч. 4 ст. 130 КУпАП .

Апеляційній твердження захисника стосовно не доведеності факту вживання ОСОБА_1 алкоголю не можуть бути враховані та спростовуються безпосередньо письмовими поясненнями ОСОБА_1 та відеозаписом події наявними в матеріалах справи, поясненнями ОСОБА_1 наданими у суді першої і апеляційної інстанції. У вказаних доказах ОСОБА_1 повідомляє, що після ДТП вживав алкоголь.

Таким чином враховуючи те, що ОСОБА_1 під час складання адміністративних матеріалів повідомив, що вживав алкоголь, а також в суді першої та апеляційної інстанції підтвердив свої пояснення, суд апеляційної інстанції вважає про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Також не можуть бути враховані апеляційні твердження захисника стосовно відсутності направлення водія для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та не проведення такого огляду.

Адже, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 проведення такого огляду стосується лише особи,яка керує в стані алкогольного сп`яніння, а вживання особою після дорожньо-транспортної пригоди - не потребує проведення такого огляду, а лише встановлення факту вживання алкогольних напоїв, саме після дорожньо-транспортної пригоди.

В даному випадку чинне законодавство імперативно забороняє вживати алкоголь до приїзду працівників поліції на місце ДТП, які повинні водію транспортного засобу запропонувати пройти огляд на визначення стан алкогольного сп`яніння.

В той же час необхідно зазначити про те, що у разі необхідності оформлення адміністративних матеріалів, після вчинення ДТП водій повинен зателефонувати на лінію 102 та повідомити працівників поліції про вчинення ДТП та до приїзду працівників поліції водій зобов`язаний не вживати алкогольні напої.

Доводи апеляції захисника стосовно того, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не можуть бути враховані оскільки, по приїзду на місце ДТП працівниками поліції було встановлено ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 та на питання працівників поліції останній відповів, що вживав алкоголь після ДТП. Вказані дії ОСОБА_1 утворюють самостійний склад адміністративного правопорушення за, що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Твердження апеляції про те, що відеозапис є неналежним доказом не може бути прийнято до ували оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Таким чином враховуючи те, що ОСОБА_1 у суді першої та апеляційної інстанції підтвердив обставини зафіксовані на відеозаписі, суд апеляційної інстанції залишає без задоволення доводи захисника про визнання їх неналежними доказами.

Доводи захисника про те, що пояснення від ОСОБА_1 обрано раніше ніж складено протокол не може бути підставою для скасування постанови, адже протокол складається після збирання працівником поліції всіх доказів у справі про адміністративні правопорушення.

Крім того, особою яка притягається до відповідальності було роз`яснено її права та обов`язки, що підтверджується відеозаписом а також її підписом в протоколі та поясненнях, згідно яких вказано власноручно, що заяв та скарг до працівників поліції останній не мав.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що практика Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинна застосовуватись судами, як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

З огляду на передбачене санкцією ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення (основне й додаткове), можна дійти висновку, що вказане адміністративне правопорушення носить кримінальний характер, адже розмір основного стягнення за його вчинення є більшим, ніж за вчинення деяких кримінальних правопорушень.

Зокрема, за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування уповноваженою особою, що складає протокол або судом доречних аргументів сторони є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади ( в даному випадку поліцейський, що збирав докази та оформлював матеріали) зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії").

Також, за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції", уповноважений орган та національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію.

Встановлення працівником поліції обставин скоєння адміністративного правопорушення та збір відповідних доказів - є важливим, оскільки в протоколі повинно чітко бути визначено час, місце суть вчиненого адміністративного правопорушення, що ставляться в провину особі , що істотно впливає на висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Доводи захисту стосовно наявності двох різних рішень внесених до Єдиного державного реєстру судових рішень та наявності помилок у одному з них, як підстава для закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення, не може бути враховано, оскільки в матеріалах справи є лист головуючого судді до ДП «Інформаційні судові системи» № 405/6788/3439/2021 від 27.01.21 року (а.с. 48) відповідно до якого реєстр було помилково внесено проект судового рішення.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 у реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 у адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, та застосував ст.36 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Вишня-Чижової Г.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 січня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук