Справа номер 237/1350/21
Номер провадження 3/237/662/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.21 року м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Медведський М.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з ВП №2 Волноваського РУП ГУНП в Донецькій області стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

22.04.2021 року в провадження Мар`їнського районного суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 440792 від 12.04.2021 року: «12.04.2021 року о 13 год. 40 хв. в с. Богоявленка по вул. Шевченко 12, водій ОСОБА_1 керував автомобілем HYUNDAI TUCSON номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.»

Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані як порушення п. 2.5 ПДР України та за ч. 1 ст.130 КУпАП, в редакції станом на 12.04.2021 року, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 440792, складеного 12.04.2021 року, приходжу до наступних висновків.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно ч. 2 ст. 252 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, в протоколі серії ДПР18 № 440792 зазначено, що 12.04.2021 року о 13 год. 40 хв. в с. Богоявленка по вул. Шевченко 12, водій ОСОБА_1 керував автомобілем HYUNDAI TUCSON номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. При цьому, сам протокол серії ДПР18 №440792 складений о 14:10.

Згідно протоколу відмова ОСОБА_1 була здійснена в період з 13:40 по 14:10 у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , письмові пояснення яких долучені до справи та містять відомості аналогічні зазначеним у протоколі.

В той же час, з долученого до протоколу відеозапису з бодікамер вбачається, що працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 о 13:43. В свою чергу, ОСОБА_1 категорично заперечив факт керування транспортним засобом і лише о 14:16 надав працівникам поліції посвідчення водія для встановлення особи. Далі, згідно відео запису лише о 14:53 працівниками поліції були встановлені особи свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , при цьому з відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_3 взагалі був відсутній на місці подій у період часу з 13:40 по 14:10, а ОСОБА_2 , хоча і був присутній на місці подій у вказаний час, неодноразово заперечував той факт що ОСОБА_1 керував вказаним в протоколі транспортним засобом.

Таким чином, протокол серії ДПР18 № 440792 про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я на стан сп`яніння о 13:40 не підтверджено належними та допустими доказами.

При цьому суд звертає увагу, що відеозапис переслідування транспортного засобу HYUNDAI TUCSON номерний знак НОМЕР_1 не містить фіксації факту того, що саме ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом о 13:40, оскільки з відео запису вбачається, що після зупинки транспортного засобу о 13:43, з лівої сторони транспортного засобу відчиняються обидві двері, але на відеозаписі не зафіксовано що саме з водійського місця вийшов ОСОБА_1 , а інша особа яка відходить від автомобіля працівниками поліції не зупинялась, свідчення від неї не відбирались, особа не встановлювалась, хоча така особа була безпосереднім свідком, оскільки обґрунтовано могла перебувати у автомобілі під час його руху. Так само, працівниками поліції не опитувались інші пасажири автомобіля.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків та відеозапис з боді камер містять суттєві протиріччя, а з їх змісту неможливо встановити фактичні дані, суд не може вважати дані докази допустимими.

За відсутності основного допустимого доказу у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення, який за своєю суттю є актом, в якому уповноважена посадова особа викладає інкриміноване правопорушення та відсутності інших доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення суд приходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимимх доказів вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР, а отже і у вчиненні адміністратвиного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Виходячи з викладеного, провадження підлягає закриттю через відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7-9, 247, 251, 252, 280 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Донецького апеляційного через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя М.Д.Медведський

Дата документу 07.06.2021 року