ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участю секретаря судового засідання Петльованої О.М., представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Морозова В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника адвоката Морозова В.Ю., на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

За цією постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 листопада 2020 року о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ЗАЗ», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 1-а по вул. Казакова в м. Дніпрі, будучи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, оглянутий з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest 6820», № ARHK-0042, тест № 8745, з показником 1,75 проміле, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його представник просять постанову скасувати, та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що судом першої інстанції було порушено право особи, що притягується до адміністративної відповідальності, на правову допомогу, оскільки справа була розглянута без його участі та участі його захисника, не зважаючи на те, що до суду електронною поштою було направлено клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції та про виклик свідків.

Вказують, про протокол про адміністративну відповідальність працівниками поліції було складено безпідставно, оскільки він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Коли 02.11.2020 року о 16.30 годин працівники прибули до транспортний засобу, він стояв непорушно. Одразу після проходження тестування за допомогою Драгера, ОСОБА_1 не погодився з його результатами, проте працівники поліції не пропонували йому пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, не надали йому направлення на проходження такого огляду.

Крім того, в протоколі не зазначено відповідних ознак наявності алкогольного сп`яніння; не зазначено на виявлення якого саме стану сп`яніння алкогольного, наркотичного, чи іншого, ОСОБА_1 проходив огляд; відсутні номери телефонів свідків.

Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів було підписано ОСОБА_1 від впливом психологічного тиску з боку працівників поліції.

Зазначають, що в матеріалах справи відсутня довідка про те, чи отримував ОСОБА_1 посвідчення водія; відсутній повний фрагмент відеозапису з нагрудних камер працівників поліції щодо події, яка сталася; відсутня довідка про відсторонення особи від керування транспортним засобом

Заслухавши представника ОСОБА_1 - адвоката Морозова В.Ю., який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх із викладеними доводами, щодо незаконності та протиправності прийнятого судового рішення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суддя зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №133146 від 02.11.2020 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;

- рапортом інспектора поліції від 02.11.2020 року, згідно якого у вказаний день о 16.07 год. було отримано орієнтування та виклик про те, що чоловік в нетверезому стані приїхав на автомобілі Ланом д/н НОМЕР_1 сріблястого кольору та зайшов до магазину. Після відпрацювання маршруту вказаного транспортного засобу, біля будинку № 1-А по вул. Казакова м. Дніпро, було помічено вказаний транспортний засіб та зупинено його. При спілкуванні з водієм, яким виявився ОСОБА_1 , у останнього виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. В присутності свідків було проведено огляд водія на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат 1,75 проміле, та складено протокол про адміністративне правопорушення;

- результатом огляду водія ОСОБА_1 на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу ««Alcotest 6820», № ARHK-0042, тест № 8745, з показником 1,75 проміле алкоголю;

- Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у присутності яких було проведено освідчення водія;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме у керуванні транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким, чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

Крім того, письмові докази узгоджуються з відеозаписом з боді-камери працівників поліції, а тому сумнівів в їх достовірності не виникає.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції його права на правову допомогу у зв`язку з розглядом справи за його відсутності та його представника адвоката, на думку апеляційного суду, є необґрунтовані.

Як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції було належним чином повідомлено ОСОБА_1 про розгляд адміністративної справи щодо нього. Про що свідчить, зокрема і клопотання ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення судового засідання від 25.11.2020 року; про відкладення судового засідання у зв`язку з необхідністю залучити адвоката від 10.12.2020 року та від 11.12.2020 року; про відкладення судового засідання та проведення його в режимі відеоконференції, про виклик свідків від 22.12.2020 року.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що 22.12.2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Морозовим В.Ю. було укладено договір про надання правової допомоги (а.с.31-34).

Разом з цим, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про призначення судових засідань, про виклик судом свідків, за його заявою, жодного разу до суду не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, тому, враховуючи вимоги розгляду справи судом в розумні строки, суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, будь-яких порушень в цій частині, судом першої інстанції допущено не було.

Не заслуговують на увагу і твердження апелянтів про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, який під час приїзду працівників поліції стояв непорушно; що він не погодився з результатами тестування за допомогою алкотестеру Драгер; що акт огляду на стан сп`яніння підписано останнім під психологічним тиском з боку працівників поліції. Як вбачається з матеріалів провадження, зокрема з рапорту інспектора, до чергової частини надійшло повідомлення про те, що чоловік у нетверезому стані керує автомобілем Ланос д/н НОМЕР_1 сріблястого кольору, та на разі він зайшов до магазину. Відпрацюванням маршруту руху вказаного автомобіля, було виявлено водія ОСОБА_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Згідно відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом, однак пояснював, що заїхав до магазину за сигаретами. Жодного тиску на останнього, з боку працівників поліції не вбачається. Крім того, ОСОБА_1 не заперечував результати проведеного тестування за допомогою алкотестеру Драгер, був не згоден лише з тим, що керував транспортним засобом.

Посилання ОСОБА_1 та його адвоката про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону, оскільки у ньому не зазначено ознак алкогольного сп`яніння, виявлених у водія, не зазначено на виявлення якого стану сп`яніння останній проходив огляд, відсутні номери телефонів свідків, є хибними, оскільки положеннями ст. 256 КУпАП, зазначення вказаних апелянтами відомостей, вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, не містять.

Твердження апеляції про відсутність в матеріалах справи довідки про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, довідки про відсторонення особи від керування транспортним засобом, та про відсутність повного фрагменту відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, на переконання апеляційного суду, не заслуговують на увагу, оскільки жодним чином не спростовують встановлені обставини правопорушення, доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, правильність кваліфікації його дій, виду та міри призначеного стягнення.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі з мотивів наведених в апеляції апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника адвоката Морозова В.Ю.- залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко