Номер провадження: 33/813/587/21
Номер справи місцевого суду: 522/1123/21
Головуючий у першій інстанції Ковтун Ю.І.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря - Дубрянської Н.О., адвоката Радіонова О.Л., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2021 року визнано ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. На підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в сумі 454 гривень.

З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 08.01.2020 о 23 годині 50 хвилин, керував автомобілем DODGE NITRO, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Одесі по вул. Новосельського, 51, у порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №042395 від 09.01.2021 за ч. 1 ст. 30 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2021 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)суд першої інстанції не задовольнив клопотання про направлення матеріалів справи до полку УПП в Одеській області для належного оформлення;

2)суд першої інстанції не задовольнив клопотання про витребування від Апарату Верховної Ради України відомостей щодо відсутності в КУпАП. Відповідальності за керування транспортними засобами в період часу з 17.06.2020 року по 09.01.2021 року або відомості щодо чинності редакції, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами відповідальності або кримінальної або адміністративної;

3)судом першої інстанції не були задоволені також і інші клопотання, порядок розгляду яких передбачає видалення до нарадчої кімнати для прийняття вмотивованого судового рішення.

Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення адвоката Радіонова О.Л., який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 042395 від 09.01.2021 року з якого вбачається, що 08.01 2021 року о 23:50 год. в м. Одеса по вул. Новосельського 51, ОСОБА_1 керував Dodge Nitro державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від надання пояснень по суті порушення відмовився;

-з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що ОСОБА_1 пройти огляд у КНП «ООМЦПЗ» ООР відмовився;

-пояснення ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 09.01.2021 року о 00:43 год. він став свідком того, як ОСОБА_1 у його присутності за адресою м. Одеса вул. Новосельського, 15 відмовився від проходження тесту на приборі Драгер алкотестер. Також відмовився пройти медичне освідчення на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі;.

-пояснення ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 09.01.2021 року о 00:43 год. за адресою м. Одеса, вул. Новосельського, 15 у його присутності водій автомобілю Dodge Nitro державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 відмовився пройти тест на приборі Драгер алкотестер. Також відмовився від проходження медичного освідчення у закладі охорони здоров`я;.

-Відеозапис з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер алкотестер відмовився з підстав недовіри даному приладу. Пройти огляд у медичному закладі також відмовився.

Пояснень самого ОСОБА_1 по суті правопорушення матеріали справи не містять.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для визнання показань вказаних свідків неналежними чи недопустимими доказами, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами у справі.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння і складено протокол про адміністративне правопорушенні з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відображена у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 042395 від 09.01.2021 року, письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та наданим працівниками поліції відеозаписом, який було приєднано до матеріалів справи.

П. 2.5 Правил дорожнього руху, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України а Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться закладі охорони здоров`я.

В обґрунтування своїх вимог апеляційної скарги представник ОСОБА_1 зазначив, що суд першої інстанції не задовольнив клопотання про витребування від Апарату Верховної Ради України відомостей щодо відсутності в КУпАП відповідальності за керування транспортними засобами в період часу з 17.06.2020 року по 09.01.2021 року або відомості щодо чинності редакції, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами відповідальності або кримінальної або адміністративної є необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно матеріалів адміністративної справи, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП вчинене ОСОБА_1 08.01.2021 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. У свою чергу ч. 2 ст. 8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчиненні до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до п. 6 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

У цьому пункті йдеться мова про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність. Однак, у результаті внесення змін до ст. 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не була скасована, а, навпаки, була посилена.

Однак, 17 червня 2020 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-IX від 09.04.2020 (далі Закон №720-IX), який 2 липня 2020 року було підписано президентом України, а 3 липня 2020 року - опубліковано в офіційній газеті «Голос України». В Законі №720-IX скасовується кримінальна відповідальність за ст. 286-1 КК України, а за ст. 130 КУпАП фактично повертається адміністративна відповідальність для водіїв за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, але вже у новій редакції.

З огляду на те, що дія ст. 130 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення, поширюється на не припинені на момент втрати відповідним законом чинності правовідносини, а дія Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року, який вводив кримінальну відповідальність і більш тяжке покарання за ці ж дії, поширюється лише на нові правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, та, з урахуванням того, що на час апеляційного розгляду ст. 130 КУпАП знову діє в попередній редакції, про чинність якої оприлюднено в офіційному друкованому виданні та за якою стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, а підстав для витребування від Апарату Верховної Ради України відомостей щодо відсутності в КУпАП відповідальності за керування транспортними засобами в період часу з 17.06.2020 року по 09.01.2021 року передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП не вбачається.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 042395 від 09.01.2021 року вказано: «09.01.2021 року 00 год. 55 хв. АДРЕСА_2 » проте, надалі зазначено: «...08.01.2021 року 23 год. 50 хв. в м. Одеса ОСОБА_1 керував авто Додж Нітро, д.н.з. НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 » Таким чином, з наданого протоколу про адміністративне правопорушення неможливо встановити місце та час вчинення правопорушення, які між собою є різними за часом, датою та місцем - 09.01.2021 00 год. 55 хв. АДРЕСА_2 , а виклад фактичних обставин містить інформацію про керування авто ОСОБА_4 08.01.2021 23 год. 50 хв. по вул. Новосельського, 51, а тому матеріалів справи треба було повернути до полку УПП в Одеській області для належного оформлення не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Працівниками поліції Гарчева Д.Т. було зупинено 08.01.2021 року о 23:50 год., сам протокол було складено 09.01.2021 року о 00:55 год., оскільки протокол складався після того, як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер алкотестер, а також пройти огляд у медичному закладі. А також після того, як було запрошено свідків для фіксування даної відмови.

Інші посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки розцінюються, як спосіб самозахисту з метою уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Виходячи з викладеного, апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 08.01.2021 року та інкримінуються ОСОБА_1 .

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази повністю підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суддя, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова