Справа № 404/4033/21
Номер провадження 3/404/1463/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, за участю прокурора Солопова В.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, майстра виробничої дільниці центрального теплового району КП «Теплоенергетик», проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , будучи згідно з наказом від 15.06.2020 року майстром виробничої дільниці центрального теплового району КП «Теплоенергетик» та суб`єктом декларування в розумінні Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону), а саме особою, зазначеною у підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, у період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2021 року до 00 год. 00 хв. 01.04.2021 року, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», не подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, подавши її несвоєчасно без поважних причин 05.04.2021 року о 20 год. 17 хв., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі за текстом декларація) подав 05.04.2021 року у зв`язку із тим, що з об`єктивних причин не зміг подати її раніше, через те, що його дружина в цей період, а саме з 10.03.2021 року хворіла на «Covid-19», яку було 23.03.2021 року госпіталізовано та 24.03.2021 року було підтверджено вказаний вище діагноз. У зв`язку із цим він був контактною особою та мав перебувати на самоізоляції. У домашніх умовах він намагався створити електронний ключ, однак цього йому зробити самому не вдалося та сторонньої допомоги він отримати не міг, перебуваючи на самоізоляції із двома дітьми. Вказує, що у зв`язку із встановленими умовами карантину на території всієї держави та у зв`язку із встановленими обмеженнями саме для нього, не подав щорічної декларації за 2020 рік, на що умислу не мав. Щойно закінчилася самоізоляція та 05.04.2021 року його дружина закінчила стаціонарне лікування та повернулася додому, ним за допомогою дружини, яка допомогла отримати йому електронний цифровий підпис, було подано відповідну декларацію. Просить суд вважати причину несвоєчасної подачі декларації поважною та закрити провадження по справі.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення долучено такі докази:

- роздруківку з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно з якою декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік подана ОСОБА_1 05.04.2021 року о 20 год. 17 хв. (а.с. 10, 11-14);

- копію рішення десятої сесії сьомого скликання Міської ради міста Кропивницького №1391 від 21 грудня 2017 року про затвердження статуту КП «Теплоенергетик» в новій редакції (а.с.15);

- копію статуту КП «Теплоенергетик» (а.с.16-20);

- копію наказу (розпорядження) про переведення на іншу роботу ОСОБА_1 № 141 2о/с -31420 від 15 червня 2020 року (а.с.22);

- копію посадової інструкції майстра виробничої дільниці центрального теплового району КП «Теплоенергетик» (а.с.23-24);

- письмові пояснення ОСОБА_1 , аналогічні поясненням останнього у суді (а.с.25-26);

- виписку із медичної карти амбулаторного хворого № 2489, виданою КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» від 01 квітня 2021 року, згідно з якою ОСОБА_2 знаходилась на стаціонарному лікуванні з 23.03.2021 року по 01.04.2021 року (а.с.27);

Дослідивши протокол та усі надані докази у справі про адміністративне правопорушення, заслухавши прокурора, який вважав доведеним вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, у зв`язку із відсутністю достатніх доказів його вини, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Таким чином судом досліджено усі докази, які були направлені до суду разом із матеріалами справи. При цьому, зважаючи на раніше викладені правові положення, суд вважає неможливим збирати докази у справі на користь будь-якої із сторін з власної ініціативи, а тому розглядає справу на підставі наданих доказів.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч.1 ст.172-6 КУпАП визначено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що і ставиться в провину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Згідно з частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено обов`язок, згідно з яким особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування, внаслідок хвороби дружини, перебування його на самоізоляції, необхідності в отриманні для входу в особистий кабінет Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування сертифікату ЕЦП, подав декларацію після виписки із медичного закладу його дружини, закінчення самоізоляції та після отримання сертифікату ЕЦП 05.04.2021 року.

Наведене підтверджується як послідовними поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні, так і долученою копією виписки № НОМЕР_1 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого інфекційного відділення №4 КНП «Кіровоградської обласної лікарні Кіровоградської обласної ради Департаменту охорони здоров`я» виданої на ім`я ОСОБА_2 (а.с.27), згідно з якими у останньої 24.03.2021 року діагностовано SARS-Cov-2 COVID-19 та вона перебувала на стаціонарному лікуванні з двобічною полі сегментарною пневмонією середнього ступеню важкості. Також із фактичних обставин безумовно встановлено, що ОСОБА_1 вживав усі можливі заходи, пов`язані із необхідністю подання відповідної декларації у строки, намагався її подати перебуваючи на самоізоляції, проте, у зв`язку із тим, що декларація подавалася вперше, про необхідність її подання він був повідомлений вже під час самоізоляції, у зв`язку із відсутністю електронно-цифрового підпису, він вчасно подати щорічну декларацію за 2020 рік не зміг. Однак, відразу після виписки дружини із медичного закладу та закінчення терміну його самоізоляції отримав сертифікат ЕЦП та подав вказану декларацію.

Встановлені судом обставини та дії, вчинені ОСОБА_1 , об`єктивно вказують на те, що останній, перебуваючи в межах карантину, вживав заходи, спрямовані на дотримання вимог фінансового контролю, не мав намірів порушувати положення ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» та порушив його за обставин, які не залежали від його волі та якби міг, тобто дружина не хворіла та він не перебував на самоізоляції, то подав би декларацію вчасно.

Главою 13-А КУпАП правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, віднесено до правопорушень, пов`язаних із корупцією.

Відповідно до п.10 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Із врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Отже, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, на переконання суду є вина суб`єкта правопорушення, який має свідомо порушувати відповідні вимоги фінансового контролю. Таке тлумачення узгоджується із твердженнями, наведеними у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» №223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року.

Крім того, відповідно підпункту 3 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (станом на 05.04.2021 року) з 24 лютого 2021 року на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації.

Згідно з підпунктом 1 пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (станом на 05.04.2021 року) самоізоляції підлягають особи, які мали контакт з пацієнтом з підтвердженим випадком COVID-19, крім осіб, які під час виконання службових обов`язків використовували засоби індивідуального захисту відповідно до рекомендацій щодо їх застосування.

Раніше вказані досліджені безпосередньо у суді докази та з`ясовані обставини ставлять під обґрунтований та розумний сумнів наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення у формі прямого чи непрямого умислу, намірів та свідомого порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції». Навпаки, докази вказують про вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на своєчасне виконання вимог фінансового контролю та наявність об`єктивних і поважних причин, пов`язаних із поданням відповідної декларації з порушенням граничного строку на 5 днів.

Відтак, встановлені судом факти вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 умислу та фактичне порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», а також недоведення перед судом достатніми та допустимими доказами поза розумним сумнівом ознак суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та форми вини ОСОБА_1 у його вчиненні в будь-якій формі.

Будь-які докази, які можуть спростовувати пояснення ОСОБА_1 , суду не подано.

За викладених встановлених судом обставин, враховуючи відповідні визначення Закону України «Про запобігання корупції», принцип законності, витлумачивши усі сумніви на користь особи, яка притягається до відповідальності, суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 172-6 ч.1, 247 п.1, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В. Поступайло