П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" лютого 2021 р. Справа № 596/1776/20

Провадження № 3/596/33/2021

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Митражик Е.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , приватного підприємця, за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №174235 від 20.11.2020 року, складеного поліцейським СРПП Гусятинського ВП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області капралом поліції Польовим Н.В., який надійшов до Гусятинського районного суду Тернопільської області 11 грудня 2020 року, вбачається, що 20.11.2020 року о 00:02 год. приватний підприємець ОСОБА_1 допустив роботу бару «Хутір», який знаходиться за адресою: смт. Гримайлів, вул.Міцкевича, 23, Гусятинського району, Тернопільської області, чим порушив вимоги підпункту 11 пункту 10 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року із змінами внесеними постановою КМУ №1100 від 11.11.2020 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Адвокат Книш Р.З. вніс в інтересах особи ОСОБА_1 , відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, клопотання в якому просить справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення та судове засідання проводити без його участі та без участі ОСОБА_1 .. Вини у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не визнає.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що провадження у справі слід закрити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Диспозицією статті 44-3 КУпАП (в редакції на час вчинення правопорушення) передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норм ст.44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

22 липня 2020 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Підпункт 11 пункту 10 постанови Кабінетом Міністрів України № 641 (в редакції від 13.11.2020 року) передбачає відповідальність за роботу після 22-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19)» від 06.11.2020 року №1000-ІХ, ст. 44-3 КУпАП доповнено частиною другою такого змісту: перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно

тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вказаний Закон набрав чинності 21.11.2020 року. В зв`язку з наведеним кваліфікувати дії за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП стало можливим лише з 21.11.2020 року.

Станом на день вчинення зазначеного у протоколі правопорушення 20.11.2020 року ст. 44-3 КУпАП не містила частин, тому не було правових підстав для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, слід з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №174235 від 20.11.2020 року зазначено, що свідки відсутні.

Із дослідженого в судовому засіданні долученого до матеріалів справи відеозапису зафіксовано, що заклад відчинений та в ньому перебували працівники та відвідувачі, проте, дата відеозапису значиться 05.04.2017 року 05:27 год., також міститься запис складання протоколу про адміністративне правопорушення, тому в контексті положень ст.251 КУпАП доданий відеозапис не може бути належним доказом по даній справі.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Справи про адміністративні правопорушення розглядаються судом в межах протоколу про адміністративне правопорушення, і суддя не вправі виходити за межі зазначеної у протоколі суті адміністративного правопорушення та його кваліфікації в сторону погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Акцентується увага, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, з огляду на те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, провадження по справі відносно ОСОБА_1 , підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 9, ч.1 ст. 44-3, 247, 251, 256, 268, 277, 278, 280 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя Гусятинського районного суду Е.М.Митражик