Справа №461/4335/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року суддя Галицького районного суду м.Львова Фролова Л. Д., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 / ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючу (із наданих пояснень), паспорт для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виданий 18.01.2018 р

за ч.6 ст.481 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в :

04 травня 2021 року, в зону митного контролю пункту пропуску «Краковець -Корчова» митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби, в`їхав транспортний засіб марки «Opel» VIN НОМЕР_2 р.н. НОМЕР_3 у якому прямувала гр. ОСОБА_1 / ОСОБА_2 . В ході митного контролю вказаної особи та внесення даних про неї в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України виявилось, що гр. ОСОБА_1 / ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через пункт пропуску Краковець - Корчова» митниці, було ввезено на митну територію України транспортний засіб марки «Opel» VIN НОМЕР_4 р.н. НОМЕР_5 (країна реєстрації - Польща), із митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року. Одночасно, у вказаних інформаційних ресурсах, станом на 04.05.2021. не містилося інформації щодо вивезення вказаного транспортного засобу за межі митної території України.

Представник Галицької митниці Держмитслужби в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_1 / ОСОБА_2 наявний склад правопорушення, яке їй інкриміноване. До останньої слід застосувати стягнення, передбачене санкцією ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.

Wasik-Zuуev ОСОБА_3 / ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Європейський суд з прав людини у рішенні Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, приходжу до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності неодноразово не з`явилася в судове засідання, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, приймаючи до уваги вжиття судом вичерпних заходів для повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи і забезпечення її участі у розгляді справи, визнано можливим розгляд справи у його відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Суд, заслухавши думку представника Галицької митниці Держмитслужби, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Частиною 6 ст. 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

За вчинення правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Згідно ч.1 ст. 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657 обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події. Факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Доказів того, що ОСОБА_1 / ОСОБА_2 у порядку визначеному ст. 192 МК України та розділом VIII Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, звертався до найближчого органу доходів і зборів до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту в ході розгляду справи не здобуто.

З огляду на наведене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 / ОСОБА_2 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, а саме: остання перевищила строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, що підтверджується, даними, які містяться в:

-протоколі про порушення митних правил № 0819/209000/21 від 04 травня 2021 року, в якому описана фабула вчиненого правопорушення;

-даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску, з якого вбачається, що 27 квітня 2019 року ОСОБА_1 / ОСОБА_2 ввезла транспортний засіб марки «Opel» VIN НОМЕР_4 р.н. НОМЕР_5 , для особистого користування та відсутність інформації про вивезення автомобіля;

-митній декларації ОСОБА_1 / ОСОБА_2 від 04 травня 2021 року;

-описі предметів, які були вилучені у ОСОБА_1 / ОСОБА_2 ;

-висновку експерта №-0406 від 17 травня 2021 року, з якого вбачається, що ринкова вартість вилученого транспортного засобу марки «Opel» VIN НОМЕР_4 становить 73133,10 грн.

Відтак, винність ОСОБА_1 / ОСОБА_2 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

Водночас, обставин, передбачених ст.460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст.481 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною пропуску строку тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу.

Таким чином, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 / ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України доведена повністю.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 3 ст. 511 МК України, у разі вчинення порушення митних правил особою, яка не має в Україні постійного місця проживання або адреси, допускається тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів у кількості, необхідній для забезпечення стягнення штрафу або вартості товарів, транспортних засобів відповідно до частини другої статті 541цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.541 МК України, у разі неможливості конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, з осіб, які вчинили порушення митних правил, державним виконавцем за рішенням суду в установленому законом порядку може стягуватися вартість цих товарів, транспортних засобів.

Частиною 1 ст.542 МК України встановлено, що постанова митного органу про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил на осіб, які проживають або перебувають за межами України, виконується за рахунок майна цих осіб, що знаходиться на території України.

Відповідно до матеріалів справи про порушення митних правил №0819/20900/21 від 04 травня 2021 року, у ОСОБА_1 / ОСОБА_2 вилучено автомобіль «Opel» модель «Astra» реєстраційний знак НОМЕР_3 , VIN -код НОМЕР_2 .

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, який раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався, суд приходить до переконання, про необхідність застосування до ОСОБА_1 / ОСОБА_2 адміністративне стягнення у штрафу в межах санкції статті за якою кваліфіковано дії останньої.

Вилучений відповідно до протоколу «Opel» модель «Astra» реєстраційний знак НОМЕР_3 , VIN -код НОМЕР_2 слід реалізувати в забезпечення виконання призначеного стягнення у виді штрафу, шляхом перерахування грошових коштів отриманих від реалізації автомобіля до державного бюджету. У випадку сплати штрафу добровільно вилучений в порядку ст.511 МК України транспортний засіб підлягає поверненню власнику. У разі несплати штрафу порушником стягнення штрафу може бути проведене в примусовому порядку за рахунок вартості цього транспортного засобу в межах виконавчого провадження.

Відповідно до висновку Спеціалізованої товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи №-0406 від 17 травня 2021 року, вартість вилученого автомобіля складає 73133,10 грн.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 гривень.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 481, 486, 527, 528 МК України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 / ОСОБА_2 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України та накласти на неї стягнення у виді у штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 гривень 00 копійок.

Вилучений на підставі ст. 511 МК України автомобіль «Opel» модель «Astra» реєстраційний знак НОМЕР_3 , VIN -код НОМЕР_2 реалізувати для забезпечення виконання призначеного стягнення у виді штрафу, шляхом перерахування грошових коштів отриманих від реалізації автомобіля до державного бюджету.

Різницю суми в розмірі 96 866,90 грн. для повного погашення штрафу стягнути з ОСОБА_1 / ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 / ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 454,00 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.Д. Фролова