Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/71/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Савельєва О. В.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2021 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Димитровка, Знам`янського району, Кіровоградської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, з середньою освітою, утриманців не має, працюючого водієм у ТОВ МП «Мрія», проживаючого по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 340 (триста сорок) грн., а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

потерпілих - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з постановою Постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він о 03 годині 20 хвилин 22.11.2020 по вул.Шкільна, 4, у с.Дмитрівка, Знам`янського району, Кіровоградської області, керуючи автомобілем Fiat Doblo, номерний знак НОМЕР_2 , під час зміни напрямку руху не впевнився в безпечності та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-212140, номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову. Скасувати протокол серії ОБ №054483 від 22.11.2020 р. про адміністративне правопорушення. Провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на його думку висновки суду викладені у постанові не відповідають дійсності з наступних підстав.

Так, апелянт вважає, що районний суд не прийняв до уваги його письмові пояснення наявні у матеріалах справи.

Протокол про адміністративне правопорушення від 17.02.2016 року за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки, дані свідки відсутні. Будь які докази( фото/відео фіксація) даного зіткнення відсутнє. При складанні протоколу поліцейські спиралися тільки на свідчення ОСОБА_2 , що начебто він не ввімкнув покажчик повороту при перестроюванні в іншу смугу руху і здійснив зіткнення. Однак, його автомобіль під час зіткнення стояв нерухомо на узбіччі. Також даний протокол складався зовсім іншим нарядом поліції, який приїхав вже після 15.00 год., які не врахували його свідчення стосовно даної події.

Невідповідність протоколу серії ОБ №054483 від 22.11.2020 р. про адміністративне правопорушення вимогам закону та відсутність будь яких доказів та свідків, крім свідчень самого ОСОБА_2 , який відразу ж зник з місця ДТП, робить його необґрунтованим та незаконним.

Тому з тим рішенням, яке було прийнято він не згоден і вважає його необґрунтованим та незаконним оскільки, його вини у спричиненні вказаного ДТП не має, бо своїми діями він не порушив жодного пункту ПДР України, керував автомобілем згідно дорожніх знаків, дорожньої розмітки на дозволеній швидкості.

Апелянт вважає, що саме дії водія ОСОБА_2 спричинили ДТП, про що свідчить постанова № №3/389/1620/20 від 28.12.2020 р., оскільки він при русі не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на його автомобіль та порушив п. 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України. В результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, в настанні ДТП - зіткненні автомобілів ВАЗ-2121 НИВА» держ.номер НОМЕР_3 та «Фиат Добло», держ.номер НОМЕР_2 , що мало місце 22.11.2020 року о 03 год. 20 хв., у с.Дмитрівка по вул.Шкільна, 4, наявна вина водія ОСОБА_4 .

На думку апелянта, судове рішення винесене з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосовано матеріальні норми, що потягло за собою однобічне та не повне з`ясування судом усіх фактичних обставин справ не дослідження та не надання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали повністю та просили її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в скарзі, потерпілий ОСОБА_2 , заперечив щодо її задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого та іншого учасника дорожньої - транспортної пригоди вважаю, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін, з огляду на таке.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, який зазначений в протоколі працівником поліції.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , апеляційним судом встановлено, що висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є правильними, та такими, що ґрунтуються на сукупності належних, допустимих та взаємоузгоджених між собою доказів, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №054483 від 22.11.2020, яким зафіксовано, що саме 22.11.2020 о 03 годині 20 хвилин по вул.Шкільна,4 у с.Дмитрівка, Знам`янського району, Кіровоградської області, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Fiat Doblo, номерний знак НОМЕР_2 , під час зміни напрямку руху не впевнився в безпечності та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-212140, номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 , з яких убачається, що він 22.11.2020 о 03 год. 15 хв. керуючи транспортним засобом «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_2 в с. Димитрівка по вул. Шкільна, у дзеркалі побачив як по заду нього рухається автомобіль на великій швидкості та в цей час він здійснив зупинку на узбіччі дороги за місцем проживання, та в цей час відчув різкий сильний удар в задню частину автомобіля. Від удару його автомобіль продовжив рух та здійснив зіткнення з саморобною естакадою, яка знаходиться біля його подвір`я. Автомобіль, який здійснив зіткнення з його автомобілем ВАЗ 2121 під керуванням ОСОБА_2 з місця події зник;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 , з яких убачається, що 22.11.2020 приблизно о 04 год. 00 хв., він керував транспортним засобом ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_3 с. Димитрівка по вул. Шкільна. Попереду нього рухався автомобіль «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_2 . Коли він хотів здійснити обгін даного автомобіля той здійснив поворот ліворуч, при цьому не увімкнув покажчик повороту, внаслідок чого відбулося зіткнення. Оскільки, інший водій з автомобіля не вийшов, а він поспішав, тому він залишив місце ДТП;

-схемою дорожньо-транспортної пригоди від 22.11.2020, зі змісту якої видно розташування т.з. «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_2 , місце зіткнення транспортних засобів, сліди гальмування до місця зіткнення, пошкодження т.з. «Фіат Добло» після зіткнення.

Крім того, слід зазначити, що з даною схемою ДТП від 22.11.2020, ОСОБА_1 погодився, будь яких зауважень чи заперечень, щодо даної схеми не зазначав, що підтверджується підписом останнього.

Виходячи з наведеного, об`єктивно вбачається, що водій транспортного засобу ОСОБА_1 , виконуючи маневр повороту ліворуч, усвідомлюючи що позаду у попутному напрямку рухається інший транспортний засіб, належним чином не переконався та не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, як того вимагає п.10.1 Правил дорожнього руху.

Таким чином, дана дорожньо-транспортна пригода відбулась в результаті протиправних дій ОСОБА_1 , між цим діями ( не виконання вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України ) і наслідками у виді механічних пошкоджень транспортних засобів є прямий причинний зв`язок.

Доводи апеляційної скарги про те, що ДТП відбулося у наслідок дій водія автомобіля «ВАЗ» апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки наявність судового рішення стосовно ОСОБА_2 не виключає винуватості і ОСОБА_1 у вчиненні дорожньої - транспортної пригоди, та більш того, підтверджується наявними у справі письмовими доказами та схемою ДТП.

При цьому, апеляційний суд вважає необхідним відмітити, що апеляційні доводи про перевищення швидкості водієм автомобіля ВАЗ 2121, не ґрунтуються на матеріалах справи, не підтверджуються належними доказами, а тому такі доводи слід вважати припущеннями.

Крім того, апеляційні вимоги про скасування протоколу серії ОБ №054483 від 22.11.2020 р. про адміністративне правопорушення не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону, зокрема положенням ст. 294 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що недотримання правил дорожнього руху ОСОБА_1 призвело до зіткнення транспортних засобів, тобто дії останнього безпосередньо знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією даної пригоди та наслідками у виді механічних пошкоджень транспортних засобів.

Апеляційний суд, під час перегляду справи, в повній мірі надав всім учасникам судового розгляду, з урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін, право та можливість надати пояснення, представити додаткові докази, спростувати доводи іншої сторони та довести переконливість своїх вимог.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених законодавством норм.

При накладені адміністративного стягнення судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан. Врахувавши вказані обставини районний суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст.124 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Будь-яких процесуальних порушень, допущених суддею районного суду, під час розгляду даної справи, в тому числі і тих про які зазначені в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає достатніх та законних підстав для скасування постанови міськрайонного суду.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко