ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/1557/20 Номер провадження 33/814/307/21Головуючий у 1-й інстанції Прасол Я. В. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М.,

за участі:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

адвоката Акрітова П.К.

при секретарі: Гнатюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Акрітова Павла Костянтиновича діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15 березня 2021 року,

у с т а н о в и л а:

Постановою судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15 березня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454,00 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив адвокат Акрітов П.К діючий в інтересах ОСОБА_1 посилаючись на те, що вона є незаконною такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що в матеріалах адміністративного провадження відсутній ключовий доказ того, що йому пропонувалось пройти освідування, а саме направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказував, що при складані протоколу та проведенні освідування права оговорені ст. 268 КУпАП - поліцейський йому не роз`яснив, не дав можливості реалізувати своє право закріплене ст. 59 Конституції України, а саме право на професійну правничу допомогу, чітко не встановив, що він відмовляється пройти освідування на предмет наркотичного сп`яніння чи ні, не надав доказів направлення водія на освідування в заклад охорони здоров`я.

Зазначав, що відеофіксування подій відбувалось лише розмови водія з працівниками поліції під час якої, останній наполягав на необхідність залучення адвоката для надання правової допомоги, а факт відмови на відеозаписі відсутній.

В матеріалах справи взагалі не має доказів забезпечення належної правової процедури (роз`яснення прав, фіксування відмови від освідування) окрім як протоколу (який водій не підписував) та пояснень свідків.

Прохав постанову від 15 березня 2021 року судді Великобагачанського районного суду Полтавської області, якою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати, адміністративну справу закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши захисника Акрітова П.К. та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду даних вимог закону не дотрималась, у зв`язку з чим прийшла до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу працівника міліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п.6 вказаного Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч.3 ст.266 КпАП України у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Отже, зі змісту вказаних норм випливає, що огляд водія на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я проводиться лише в разі його відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Як убачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії БД №271409 від 20 грудня 2020 року складений про те, що 20 грудня 2020 року в с. В. Багачка по вул. Гагаріна, 44 водій керував автомобілем SKODA "OCTAVIA TOUR" д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагували на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1. ст.130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості стосовно того, що ОСОБА_1 пропонувалось на місці зупинки транспортного засобу провести огляд інспектором поліції із застосуванням технічних засобів, про що б він відмовився, внаслідок чого йому запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Тобто в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені дії водія щодо ухилення від огляду, що лише в такому випадку інспектор поліції мав право скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також в матеріалах справи відсутні пояснення свідків, які б засвідчували відмову водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки.

Тобто докази, які б вказували на дотримання працівниками поліції порядку направлення на такий огляд до медичного закладу у справі відсутні.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оскільки, при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення було допущено порушення вимог ст. 266 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 271409 не є належним доказом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Разом з тим суд першої інстанції не звернув увагу на те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою.

Однак, працівниками поліції не вжито дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно ст.18 Закону Поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції вважає, що такими діями працівники поліції порушили права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, а тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не доведена, оскільки належних, допустимих та об`єктивних доказів, що свідчили б про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а саме: керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, матеріали справи не містять, а тому у його діях відсутній склад такого правопорушення.

Ураховуючи вищезазначене, постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КпАП України в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Акрітова Павла Костянтиновича діючого в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15 березня 2021 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Л.М. Хіль