Справа № 163/75/21
Провадження № 3/163/198/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.

з участю секретаря Голядинець О.В.,

представника Волинської митниці Держмитслужби Кондратюка І.П.,

захисника Кривошея А.М.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею Держмитслужби матеріали справи за протоколом № 0814/20500/20 про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.483 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючої, РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

Інспектор Волинської митниці склав протокол про те, що ОСОБА_1 , прямуючи близько 00:22 години 17.11.2020 року з Україну в Республіку Польща через пункт пропуску "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби водієм автомобіля "Мерседес-Бенц Спрінтер", номерний знак НОМЕР_2 , перемістила через митний кордон з приховуванням від митного контролю в попередньо виготовленій ємності над сидінням шляхом подовження до вантажного відділення заводської ніші і облаштування вказаної ємності замкненою, шляхом використання фанери, саморізів, оббивочних матеріалів 4952 пачки цигарок загальною вартістю 158018,32 гривень, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилась, свої права та інтереси доручила представляти захиснику Кривошею А.М., про що подала відповідну заяву. Разом з цим, подала в канцелярію суду заяву, в якій виклала свої письмові пояснення щодо протоколу, своєї вини не визнала.

Захисник Кривошей А.М. в судовому засіданні підтримав подані ним письмові пояснення, з підстав наведених у них, висловив позицію про відсутність в діях підзахисної складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, просив провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ч.1 ст.483 МК України з конфіскацією транспортного засобу, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, контрольними талонами, актом огляду транспортного засобу з фото-таблицями, службовою запискою, актом автотоварознавчого дослідження та висновком експерта, а також поясненнями свідків в судовому засіданні.

Письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що їй не було відомо про цигарки, які були прихованні у автомобілі, суд до уваги не приймає з наступних мотивів.

Відповідно ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність, а її обов`язок надати до митного контролю всі переміщувані предмети встановлено ч. 1 ст.318 МК України.

В судовому засіданні володілець автомобіля ОСОБА_2 , як свідок показав, що автомобіль належить його сім`ї, між ним та ОСОБА_1 був укладений усний договір оренди транспортного засобу, тому остання періодично користувалася ним, вилучені цигарки він придбав у місті Ковель для особистих потреб, які помістив у ніші автомобіля над спальним відділенням, про їх наявність ОСОБА_1 не повідомим, так як остання нічого не запитала, перед поїдкою авто на предмет його вмісту не перевірила. Одночасно просив суд повернути йому автомобіль, так як конфіскація транспортного засобу негативно вплине на матеріальний стан його сім`ї і буде надмірним особистим тягарем. Крім цього зазначив, що ніяких конструктивних змін в автомобілі не здійснював.

Такі показання ОСОБА_2 не спростовують вини ОСОБА_1 , оскільки вона як орендар транспортного засобу, використовуючи його для особистих потреб з метою поїздки за кордон, як декларант, була зобов`язана - повинна була і могла знати про увесь товар, що міститься в транспортному засобі для мети його декларування. В такому випадку усі ризики, в тому числі щодо незнання про такий товар, в контексті митних формальностей та наслідків повністю покладаються на ОСОБА_1 .

Окрім того, установлено і ці обставини суд враховує в цій справі, що ОСОБА_1 була причетною до аналогічних дій по переміщенню цигарок з приховуванням, що мало місце 30.12.2020, за що її було притягнуто до відповідальності за постановою Любомльського районного суду від 28.01.2021.

Під час вирішення питання про обсяг відповідальності ОСОБА_1 встановлено таке.

Санкція ч.1 ст.483 МК України передбачає накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно з абзацом 3 п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03.06.2005 суди при притягненні осіб до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, визначених у статті 352 МК (ч.1 ст.483 МК України), за які передбачено обов`язкову конфіскацію предметів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками) та транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів через митний кордон України, також мають враховувати обсяги конструктивних змін, внесених у ці предмети або транспортні засоби з метою приховування товарів.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 06.11.2008 року у справі "Ісмаїлов проти Російської Федерації" зазначено, що при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звернув увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Згідно п.53 ст.4 МК України спеціально виготовлене сховище (тайник) - сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо.

За висновком експерта №045/20 від 28.11.2020, на питання чи обладнаний автомобіль спеціально виготовленими сховищами тайниками, що використовувались для переміщення тютюнових виробів, в контексті визначення, передбаченого МК України, експерт ствердної відповіді не дає, а вартість належного третій особі автомобіля визначена 233205 гривень, що у випадку його конфіскаціє явно буде істотним тягарем для власника.

У висновку експерта вказано, що поміщення сигарет в конструктивні порожнини над місцем для відпочинку та над сидінням біля панелі даху потребує застосування демонтажу і монтажу фанерної стінки з відкручуванням її кріплень відповідним інструментом.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що автомобіль не розбирав, не проводив конструктивних зміни в тому числі і розбирання для приховування товару. Такі його показання не спростовані і підтверджені фото-таблицями до протоколу.

Встановлено, що виявлення цигарок не потребувало розбирання самої конструктивної ємності чи предмету (заводської ніші над сидінням), тобто такий характер, місце та спосіб приховування товару від митного контролю не підпадає під визначення спеціального виготовленого сховища (тайника), закріпленого у МК України.

Як вбачається із протоколу про порушення митних правил, службової записки інспектора митниці цигарки були виявлені під час проведення митного контролю шляхом огляду за допомогою технічних засобів у вигляді ліхтаря та викрутки. Застосування таких технічних засобів обумовлено необхідністю відкручування саморізів та зняття фанери, однак не утруднює виявлення для інспектора митниці, що і підтвердила допитана в судовому засіданні в якості свідка інспектор ОСОБА_3 .

Крім того, в тому ж протоколі сумнівно зазначено про таке сховище, оскільки у формулюванні обвинувачення висновок про сховище зазначено з виділенням у дужках «(на погляд)».

З фотоілюстративних таблиць вбачається, що при відчинення тильних дверей вантажівки одразу впадає у вічі конструкція із фанери, з чого логічно у будь-якої особи, а тим паче інспектора митниці викличе питання, що там знаходиться. А тому суд приходить висновку, що наявність такої фанери жодним чином не утруднює виявлення товару, а відтак відсутня ця обов`язкова ознака для визначення сховища (тайника).

Відповідно до санкції ч.1 ст.483 МК України в частині конфіскації транспортного засобу слідує, що конфіскації підлягає транспортний засіб з спеціально виготовленими сховищами (тайниками). Однак вказана правова норма не передбачає конфіскацію транспортного засобу конструктивні особливості якого були використані для приховування товарів з метою незаконного їх переміщення через митний кордон України.

Окрім того, в цій справі приховування товару жодним чином не утруднило його виявлення.

З огляду на зазначені обставини та практику Європейського Суду з прав людини, вбачаються підстави для висновку, що застосування конфіскації транспортного засобу, яка передбачена санкцією ч.1 ст.483 МК України як додаткове стягнення, в даному випадку буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки таке додаткове стягнення є не пропорційним та не відповідає характеру вчиненого правопорушення, оскільки очевидно покладатиме на власника, який в цьому випадку не є особою, що притягується до відповідальності, "індивідуальний надмірний тягар" та буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі "правопорушення та відповідальності".

Конфіскація транспортного засобу, який належить третій особі, позбавить сім`ю свідка ОСОБА_2 власності через незалежні від нього обставини, цим поставить в скрутне матеріальне становище. Окрім того, встановлено що ОСОБА_2 має на вихованні трьох дітей, а тому до такої сім`ї держава гарантує більший соціальний захист, що суд також враховує при вирішенні питання про конфіскацію.

З врахуванням вищенаведеного, на порушницю ОСОБА_1 слід накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100% вартості переміщуваних цигарок з їх конфіскацією без конфіскації транспортного засобу, що буде достатнім і справедливим та відповідатиме принципу невідворотності відповідальності.

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі, а з врахуванням приєднаної до протоколу довідки митного органу витрати митниці на зберігання цигарок та транспортного засобу протягом 67 діб за курсом НБУ на дату розгляду справи, а також витрати митниці на залучення експерта в порядку ст.ст.519, 520 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року № 731.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, і накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 158018 (сто п`ятдесят вісім тисяч вісімнадцять) гривень 32 копійки з конфіскацією у власність держави 4952 пачок цигарок загальною вартістю 158018,32 гривень.

Штраф в розмірі 158018 (сто п`ятдесят вісім тисяч вісімнадцять) гривень 32 копійки підлягає стягненню на рахунок UA5003500 в Казначействі України (ЕАП) (, отримувач ГУК у Волин.обл/с.Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи та інші санкції «05» Державна митна служба України»).

Стягнути із ОСОБА_1 в користь Волинської митниці Держмитслужби 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень витрат на залучення експерта на рахунок UA0160644 в Державній казначейській службі України, місто Київ (МФО 820172, , призначення платежу "за проведення експертизи").

Стягнути із ОСОБА_1 в користь Волинської митниці Держмитслужби 26775 (двадцять шість тисяч сімсот сімдесят п`ять) гривень 67 копійок витрат на зберігання товарів і транспортного засобу на рахунок UA1160644 в Державній казначейській службі України, місто Київ (МФО 820172, , призначення платежу "за зберігання товарів").

Вилучений за цим протоколом автомобіль "Мерседес-Бенц Спрінтер", номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , що зберігається Волинською митницею Держмитслужби, та свідоцтво про його реєстрацію, що зберігається в матеріалах справи, повернути власнику (володільцю) ОСОБА_2 .

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (МФО 899998, одержувач: ГУК у Волин.обл/м.Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А. Шеремета