ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1004/21 Справа № 209/1086/21 Суддя у 1-й інстанції - Решетник Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Землянської К.В. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 травня 2021 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

За цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на його адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.

За обставин, зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 11.04.2021 року о 13:00 годині в м. Кам`янське, на мостовому переході через р. Дніпро, керуючи автомобілем «Тойота Кемрі» держ. номер НОМЕР_2 , не вибрав безпечну швидкість під час виникнення перешкоди не зменшив швидкість аж до повної зупинки, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Ауді» держ. номер НОМЕР_3 водій ОСОБА_2 . В наслідок ДТП травмованих немає, автомобілі отримали механічні пошкодження сума збитків встановлюється. Водій порушив п. 12.1, 12.3 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що оскаржувана постанова суперечить вимогам чинного законодавства. Зазначає, що суд вийшов за межі своїх повноважень та зазначив в оскаржуваній постанові порушення ним п.12.4 ПДР Укрїни, який відсутній в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказує, що суд позбавив його можливості повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, оскільки відмовив у задоволенні клопотання про призначення судової авто-технічної експертизи на предмет оцінки дій водіїв на час ДТП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник адвокат Землянська К.В. підтримали в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, підтвердили викладені в її обґрунтування доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Землянської К.В., вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду суперечить вимогам чинного законодавства є безпідставними.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №164605 від 11.04.2021 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, і де викладені обставини інкримінованого адміністративного правопорушення;

- фототаблицею та схемою ДТП, в яких зафіксовані ділянка місцевості, на якій сталася ДТП, локалізацію отриманих механічних пошкоджень автомобілів учасників ДТП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 з яких слідує, що 11.04.2021 року керував автомобілем TOYOTA CAMRY д.н.з. НОМЕР_2 в м. Кам`янському по Мостовому переході, перед ним рухався автомобіль Ауді д.н.з. НОМЕР_3 , який почав перестроюватись з правого ряду до лівого, здійснюючи екстрене гальмування йому не вдалось уникнути зіткнення;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 з яких слідує, що 11.04.2021 року керувала автомобілем Ауді д.н.з. НОМЕР_3 в м. Кам`янському по Мостовому переході, виїхавши з заправки зайняла середній ряд, проїхавши 150 м відчула як в задню частину її автомобілю в`їхав автомобіль Тойота. Після удару її авто занесло у відбійник, в результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження;

- відеозаписом, оглянутим в суді першої інстанції.

ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції пояснив, що 11.04.2021 року о 13:00 керуючи транспортним засобом TOYOTA CAMRY рухався по мостовому переходу зі швидкістю близько 110 км/год, водій автомобілю Ауді виїхавши з заправки, почав перестроюватись в крайній лівій ряд, не переконавшись в тому, що ця смуга вільна для руху. Вказує на те, що його автомобіль був пошкоджений лише з правої передньої сторони.

Проте, ствердження ОСОБА_1 спростовуються схемою доданою до протоколу про адміністративне правопорушення, в якій зазначено, що у автомобіля TOYOTA CAMRY деформація передньої центральної частини автомобіля. Схема підписана особисто ОСОБА_1 , зауважень до схеми останнім не надано.

Локалізація отриманих пошкоджень автомобілів узгоджується із письмовими пояснення потерпілої ОСОБА_2 , схемою місця ДТП та з іншими дослідженими судом першої інстанції доказами.

Відповідно до пункту 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

За пунктом 12.3 ПДР, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Отже, суд першої інстанції законно, об`єктивно дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем TOYOTA CAMRY державний номерний знак НОМЕР_2 , під час руху не ураховувати дорожню обстановку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в результаті чого скоїв зіткнення із автомобілем «Ауді» державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до ст.124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, підсумовуючи викладене, приходжу до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, а саме вищевказані пункти 12.1 та 12.3 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, а тому його дії правильно кваліфіковані за ст. 124 КупАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд вийшов за межі своїх повноважень з посиланням на те, що дані викладені в оскаржуваній постанові та протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, так як він порушив пункт 12.4 ПДР України, а п.п. 12.1, 12.3 ПДР України, які йому інкримінуються він не порушував, є хибними та безпідставними, оскільки ОСОБА_1 під час вибору швидкості руху не врахував дорожню обстановку, зокрема, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, що підтверджується вищезазначеними доказами, на які посилався місцевий суд під час прийняття рішення, а тому не вбачається, що суд вийшов за межі.

Що стосується відмови місцевого суду в задоволенні клопотання адвоката Землянської К.В. про призначення судової авто-технічної експертизи необхідно зазначити наступне.

У справах про порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, призначення судових авто-технічних експертиз є загальною практикою, оскільки для з`ясування обставин ДТП у багатьох випадках необхідні відповідні спеціальні знання. Разом з тим, призначення таких експертиз не є обов`язковим. У деяких випадках обставини ДТП можуть бути встановлені на підставі дослідження сукупності інших доказів.

У цій справі місцевий суд обґрунтував свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 на підставі сукупності допустимих і належних доказів, які були наведені вище і які дозволили суду першої інстанції встановити обставини ДТП відповідно до стандарту доказування «поза розумним сумнівом». Місцевий суд правильно дійшов висновку про те, що відсутні правові підстави для призначення судової автотехнічної експертизи по справі, оскільки для з`ясування обставин справи не має необхідності в залученні експерта.

Апеляційним судом було відмовлено в задоволенні клопотання про призначення автотехнічної експертизи, оскільки докази, які містяться в матеріалах справи є належними та достатніми для встановлення чиї дії перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, що сталася, перебуває виключно в області права та не потребує спеціальних знань.

Також, було відмовлено і в задоволенні клопотання про долучення до матеріалів адміністративної справи копії висновку експертного дослідження, оскільки таке дослідження проведено в непроцесуальний спосіб, є недопустимим доказом, а висновки експерта не були предметом дослідження суду першої інстанції.

Таким чином, даючи оцінку вищенаведеним доказам, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 уповноваженою особою поліції.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При апеляційному перегляді оскаржуваної постанови не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Отже, з урахуванням наведеного, суд першої інстанції правильно і аргументовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову районного суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко