Справа № 201/5205/21
Провадження № 3/201/3019/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , притягнутого за ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 квітня 2021 року о 02 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Рено», д/н НОМЕР_1 , в районі електроопори № 30 по проїзній частині вул. Набережна Перемоги, навпроти буд. № 13/4 по вул. Овражна, в м. Дніпрі, став учасником дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкодив автомобіль «ДЕУ», д/н НОМЕР_2 , після чого залишив місце пригоди та не повідомив поліцію. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності, оскільки це буде відповідати вимозі розгляду справи судом в розумні строки, що є складовою права на справедливий судовий розгляд для усіх учасників процесу. Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки». Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Отже, враховуючи принцип судочинства, зазначені в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Водій ОСОБА_2 , з`явившись до суду, підтвердив фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , повідомивши що порушник вчинив протиправне діяння з особливою зухвалістю, пошкодивши його власний автомобіль, після чого вказана особа залишив місце пригоди, намагаючись уникнути відповідальності та сховавши керований ним автомобіль «Рено», д/н НОМЕР_1 , в підземному пішохідному переході, у зв`язку з чим він вважає, що ОСОБА_1 не розкаюється у вчиненому порушенні, в тому числі враховуючи, що останній навіть не намагався вжити заходів щодо відшкодування завданого йому збитку.

Дослідивши матеріали справи, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 134951 від 14 травня 2021 року; рапортами поліцейських, складеними за результатами виявленого порушення; схемою місця дорожньо-транспортної події від 18 квітня 2021 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, після якої залишив місце пригоди водій автомобіля «Рено», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , у зв`язку з чим уповноваженою посадовою особою графічно зображено лише постраждалий автомобіль «ДЕУ», д/н НОМЕР_2 , та місце наїзду на останній, який в той момент знаходився під керуванням водія ОСОБА_2 , котрий слідував назустріч по зустрічній частині дороги, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вказаного автомобіля «ДЕУ», механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; протоколом огляду від 18 квітня 2021 року з доданими до нього фотографіями за результатами огляду автомобіля «Рено», д/н НОМЕР_1 , після його розшуку; поясненнями власника автомобіля «Рено», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , яким було передано цей засіб у користування ОСОБА_1 ; поясненням очевидців пригоди свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; поясненнями водія-учасника події ОСОБА_2 , а також письмовими поясненнями ОСОБА_1 , чим в сукупності доводиться, що остання дійсно вчинила правопорушення за зазначених обставин.

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в залишенні водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона причетна, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьох тисяч чотирьохсот гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі чотирьохсот п`ятдесяти чотирьох гривень.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко