КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №359/3502/21Головуючий у І інстанції: Левченко А.В.
Провадження №33/824/2548/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М УКРА Ї Н И

03 червня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Стрижеус А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1732 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Не погоджуючись з даним рішенням судді, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану постанову судді скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи та неправильно встановив, що він здійснював домашнє насильство відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , оскільки такий висновок не підтверджується належними та допустимими доказами.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови 11 квітня 2021 року близько 16 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме умисні дії фізичного характеру, що не завдали фізичного болю та не спричинили тілесних ушкоджень, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Своїми діями ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив насильство в сім`ї, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 173-2 КУпАП особа притягується до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно диспозиції ч. 2 статті 173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне із вказаних вище порушень.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»: психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

У ході судового розгляду факту того, що 11 квітня 2021 р. близько 16 год. 30 хв. у конфліктній ситуації, у розумінні ст. 1 Закону з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дій, які б підпадали під поняття психологічне та фізичне насильство не встановлено. Як і факту того, що у цілому конфліктна ситуації викликала у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Уточнювати, редагувати протокол з цього питання суд змоги не має, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення, які надійшли на адресу суду, відсутні будь-які фактичні дані, які б підтверджували притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

В той же час у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодного свідка вказаної події.

Крім того, сам зміст протоколу не дозволяє встановити вчинення яких саме дій інкримінується ОСОБА_1 , оскільки протокол в порушення вимог ст. 256 КУпАП не містить викладу суті адміністративного правопорушення, фактичних обставин, які ставляться у провину ОСОБА_1 , а містить посилання "а саме умисні дії фізичного характеру, що не завдали фізичного болю та не спричинили тілесних ушкоджень, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої", що не дає можливості суду встановити вчинення яких саме дій, які б свідчили про вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 , а тому і неможливо встановити винуватість особи у їх вчиненні.

Будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення, а саме спричинення шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого, - до протоколу не додано.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд. Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів, доданих до них, адміністративне правопорушення було вчинено 11 квітня 2021 року, а протокол про адміністративне правопорушення було складено 16 квітня 2021 року, тобто з порушенням вимог ч.2 ст.254 КУпАП, згідно якої протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Отже встановлюючи відповідно до статті 251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд вважає, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, у справі відсутні.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1732 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.1733 КУпАП - закрити.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Стрижеус