Справа №589/2709/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Прачук О. В.
Номер провадження 33/816/256/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 173 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрито за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП за те, що 04 жовтня 2020 року у денний час, знаходячись у громадському місці, а саме у дворі будинку АДРЕСА_2 , висловлювався образливими виразами на адресу ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП було закрито за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що суддею не було дотримано всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин, при визнанні його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не в повній мірі враховано характер та обставини вчиненого правопорушення, місце його скоєння та наявність вини в його діях.

При цьому, ОСОБА_1 посилається на те, що об`єктом правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП є суспільні відносини у сфері громадського порядку, об`єктивна сторона правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22 вересня 2005 року, на якому базується уся судова практика стосовно визначення поняття «громадське місце»), суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана, за відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

З врахуванням зазначеного, апелянт зазначає, що зібраними у справі доказами встановлено, що словесний діалог між ним та ОСОБА_2 , під час якого він висловився в бік останньої як «Істеричка» - відбувся у дворі будинку АДРЕСА_2 , що у відповідності до єдиного Закону України («Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення») який чітко визначає поняття «громадське місце» - не є таким.

Також апелянт зазначає, що за змістом диспозиції ст.173 КУпАП, проявом дрібного хуліганства слід вважати не аби яку брутальну лайку, а таку, що є нецензурною, однак матеріали справи містять докази того, що фразою «істеричка» він, як лікар, визначив ймовірний діагноз розладу здоров`я у ОСОБА_2 і те, що що цей вислів не був пов`язаний з явною неповагою до оточуючих громадян, підтверджується відсутністю з їх боку обурення такому слову чи його поведінці, однак, суддя цього також не врахував.

Крім того апелянт звертає увагу на те, що пояснення свідків були плутаними, суперечили обставинам справи, і ця обставина суддею також не була врахована.

А тому, апелянт вважає, що обставини щодо висловлювання з його боку по відношенню до ОСОБА_2 нецензурної лайки (а відповідальність настає лише за нецензурну лайку), не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а тому зробити висновок про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не видається можливим, оскільки зазначеною статтею, в якості дрібного хуліганства визнаються певні дії лише за умови, що вони були поєднані з порушенням громадського порядку та (або) спокою громадян, чого по справі не встановлено.

Для участі в апеляційному розгляді даної справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не надсилали, судову повістку на 08 год. 30 хв. 18 червня 2021 ОСОБА_1 отримав 31 травня 2021 року, про що свідчить його особистий підпис на рекомендованому повідомленні, що міститься у матеріалах справ (а.с.65), а судову повістку, направлену потерпілій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав її чоловік ОСОБА_3 (а.с.64).

За змістом ч.1 ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 1 ст. 277-2 КУпАП передбачено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Враховуючи вищезазначені обставини, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , які повідомлені належним чином про час, день та місце розгляду справи, що не суперечить вищезазначеним вимогам Закону та узгоджується з вимогами частини 6 ст.294 КУпАП.

Перевіряючи законність прийнятого суддею суду першої інстанції рішення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, при ухваленні судового рішення в даній справі, суддею суду першої інстанції вказані вимоги закону дотримані в повній мірі.

Так, об`єктом правопорушень, передбачених ст.ст.173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 10 серпня 2020 року серії ВАБ № 290913, з якого вбачається, що 04 серпня 2020 року близько 14-30 години ОСОБА_1 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , образливо чіплявся до ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян (а.с.1);

- формою Шосткинського ВП ГУНП про реєстрацію заяви ОСОБА_2 від 06 серпня 2020 року про сварку з ОСОБА_1 (а.с.2);

- заявою ОСОБА_2 про вчинення ОСОБА_1 злочину, передбаченого ст. 296 КК України (а.с.3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно яких ОСОБА_1 у ході спілкування з ОСОБА_2 з приводу коштів на ремонтні роботи почав агресивно себе поводити щодо неї, підвищував голос, висловлював образи та принизливі речі на її адресу в присутності інших мешканців будинку та робітників (а.с.4-5).

При цьому, суддею було враховано і розбіжності у поясненнях ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до яких ОСОБА_4 вказувала на те, що ОСОБА_1 в ході сварки з ОСОБА_6 нецензурно лаявся на адресу останньої, а відповідно до пояснень ОСОБА_5 нецензурної лайки з боку ОСОБА_1 не було.

Крім того, у судовому засіданні були безпосередньо допитані свідки ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_5 .

У свою чергу, свідок ОСОБА_7 пояснювала, що вона бачила сварку між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , останній щось кричав на ОСОБА_2 , що дослівно не пам`ятає, але зміст був образливого характеру , і ОСОБА_2 плакала, крім неї чули сварку ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні з приводу обставин, зазначених у протоколі, зазначала, що вона є сусідкою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в той день, ОСОБА_1 на запитання ОСОБА_2 щодо грошей на ремонт, назвав останню неадекватною істеричкою та пішов.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 , щодо обставин, зазначених у протоколі, пояснила, що ОСОБА_1 почав нецензурно лаятись на адресу ОСОБА_2 з приводу грошей на ремонт, при цьому були присутні і інші сусіди.

Також, суддею були враховані і пояснення ОСОБА_1 з приводу того, що він назвав ОСОБА_2 «істеричкою», а також пояснення ОСОБА_2 про те, що на її чергове запитання, яке було ввічливим, щодо здачі грошей на ремонт, ОСОБА_1 відреагував дуже агресивно, почав кричати і нецензурно лаятись на її адресу, обзивав її образливими словами, при цьому, вона не реагувала на його агресію, йому робили зауваження присутні мешканці, але він нікого не слухав.

Тому, враховуючи усі докази, суддя суду першої інстанції дійшов до вірного висновку, з яким також погоджується і суд апеляційної інстанції, про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

При цьому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що його дії не підпадають під ознаки вказаного адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає безпідставними, враховуючи, що останній допустив образливе чіпляння до іншої особи саме у громадському місці у присутності інших осіб.

Посилання ОСОБА_1 на те, що назвавши ОСОБА_2 «істеричкою» він, як лікар, визначив ймовірний діагноз розладу здоров`я останньої, апеляційний суд вважає такими, що не заслуговують на увагу і погоджується з висновком судді суду першої інстанції, що у даному конкретному випадку, за наявних обставин, такий вислів є образливим.

Доводи апелянта про те, що відповідальність за ст. 173 КУпАП настає лише за наявності нецензурної лайки, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки у диспозиції вказаної статті зазначено, що така відповідальність настає, в тому числі, і за образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, а протокол, складений відносно ОСОБА_1 містить інформацію про те, що ОСОБА_1 образливо чіплявся до ОСОБА_2 і це відбувалося у присутності сторонніх осіб.

При цьому, посилання апелянта на те, що двір будинку, де сталася між ним та ОСОБА_2 сварка не є громадським місцем, у розумінні саме Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», апеляційний суд вважає безпідставними, враховуючи, що ст. 173 КУпАП є банкетною, і відповідно до Наказу Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року «Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», до громадських місць належать місця, що використовуються громадянами для спільної роботи, відпочинку, пересування, проведення масових заходів та інших потреб (вулиці, площі, вокзали, аеропорти, магазини, кафе, бари, ресторани, музеї, клуби, пляжі в період їх роботи, а також громадський транспорт під час перебування в ньому громадян, ділянки лісу, поля під час проведення на їх території організованих масових зібрань), приміщення вокзалів, пасажирські (приміські) потяги, літаки, катери, пароплави, перони, платформи, пристані та інші місця під час очікування посадки та висадки пасажирів.

Таким чином, будь-яких переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді, викладені в оскаржуваній постанові, щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, постанова судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2021 року, щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2021 року відносно ОСОБА_1 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.