Справа № 212/3851/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2021 року м. Кривий Ріг
Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкін І.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка надійшла з ПОЛКУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В МІСТІ КРИВИЙ РІГ УПРАВЛІННЯ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ,-
В провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває адміністративна справа відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Розгляд справи було призначено на 19 травня 2021 року о 10.00 годині, про що правопорушника було повідомлено, однак до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будь яких клопотань на адресу суду не направив.
Постановами судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна І.Б. від 19 травня 2021 року, 02 червня 2021 року було оголошено примусовий привід ОСОБА_1 , однак до суду останній не з`явився, ПОЛКОМ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В МІСТІ КРИВИЙ РІГ УПРАВЛІННЯМ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ проігноровано постанови суду про примусовий привід, особу, що притягається до адміністративної відповідальності до суду не доставлено.

Приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_1 , який ухилившись від суду, не бажав особисто приймати участь в розгляді справи, враховуючи бездіяльність Національної поліції, яка не забезпечила його явку до суду, з метою розгляду справи у розумні строки, справа розглянута в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Правилами ст.245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Приписами ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява №7460/03), беручи до уваги передбачене ст.173 КУпАП адміністративне стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Так, положеннями ст. 185 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

При цьому злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

На підтвердження вини ОСОБА_1 , до суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 309604 від 28.04.2021 року, рапорт працівника поліції, письмовими поясненнями ОСОБА_1 відповідно до яких вину не визнає, зазначив, що 28.04.2021 року о 21.50 годині біля зупинки по вул. Мусоргського за супермаркетом «ВАРУС» його було зупинено працівниками поліції, яки просили показати їм що знаходиться в кишенях, на що він відмовився, тому що законних підстав для поверхневого огляду у працівників поліції були відсутні, через це склали адміністративний протокол.

Відповідно до протоколу, складеного щодо ОСОБА_1 , правопорушення, що ставиться йому у провину, фіксація на відео відсутня, жодних видеофалів на матеріальних носіях суду не надано, однак в фабулі адміністративного протоколу вказано, що правопорушення зафіксовано на БК АЕ 00098, АЕ 00099, АЕ 00193.

Крім того, в протоколі не зазначено свідків вчинення зазначеного адміністративного правопорушення, отже, працівниками поліції не надано до суду належних доказів про те, що подія мала місце.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Акцентується увага, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Суддя приймає до уваги, що ч .2 ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, розглянувши справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 24, 26, 33-35, 38, 173-2 ч.1, 247, 283-285, Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: І. Б. Чайкін