ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2021 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №005907 від 09.11.2020 року, ОСОБА_1 09 листопада 2020 року о 19 год. 40 хв., в м. Києві, вул. Алма-Атинська, 2, керував транспортним засобом «Nissan Maxima» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, зі згоди водія проводився за допомогою приладу «Драгер» тест №2796, результат 2.06%.

Зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання, призначені на 30.12.2020, 11.01.2021, 28.01.2021 та 04.02.2021 року ОСОБА_1 будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явився, про причини неявки не повідомив, надав до суду пояснення, з яких вбачається, що на відео відсутні докази його керування автомобілем в стані сп`яніння. Не заперечує, що вживав алкоголь, проте не керував автомобілем в такому стані. Вважає, що працівниками поліції порушено процедуру встановлення стану сп`яніння. Встановлення стану сп`яніння проходило не за місцем зупинки, а в невідомому йому кабінеті.

Суд, відповідно до положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Крім того, права ОСОБА_1 в судовому засіданні представляв захисник - адвокат Алфьоров Г.І., який зазначив, що працівники поліції не вели безперервної відеозйомки, а наданий ними відеозапис є фрагментований. Зазначив, що в протоколі і поясненнях вказано, що огляд особи проводився на місці зупинки транспортного засобу, а на відео наданих поліцейськими Курочка Г. знаходиться у невідомому приміщенні. Просить визнати необґрунтованими пояснення свідків, які були надані при розгляді справи про адміністративне правопорушення, оскільки останні не є належними доказами правомірності притягнення до адміністративної відповідальності - вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.

Суд, заслухавши пояснення адвоката Алфьорова Г.І., дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Працівниками поліції на підтвердження вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності надано протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №005907 від 09.11.2020 року, протокол про адміністративне затримання серії АЗ №102252 від 09.11.2020 року, результат тестування щодо виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за допомогою приладу «Драгер», тест №2796, проба позитивна - 2.06%, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, пояснення двох свідків в присутності яких проведено тестування та відеозапис з нагрудної боді камери АА-00945.

Згідно до положень п. 1.10 ПДР України водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія тощо відповідної категорії.

Так, як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться в провину керування транспортним засобом «Nissan Maxima» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння в м. Києві по вул. Алма-Атинська, 2.

Проте, будь-яких доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Так, із переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної боді камери АА-00945 вбачається лише сам факт продуття приладу «Драгер» особою щодо якої складено протокол в приміщенні, що також підтверджується протоколом про адміністративне затримання серії АЗ №102252 від 09.11.2020 року, складеним за адресою: м. Київ, вул. Каунацька, 14/1, а не за місцем зупинки транспортного засобу.

Відеозапис зупинки чи руху транспортного засобу, яким як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення керував ОСОБА_1 відсутній

Судом до Управління патрульної поліції в м. Києві направлявся запит про надання повного відеозапису вчинення правопорушення ОСОБА_1 , проте такий відеозапис суду надано не було.

Сам по собі факт затримання не підтверджує керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Також матеріали справи не містять пояснень осіб, які були свідками керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинку працівниками поліції.

Крім того, судом для допиту в якості свідків в судові засідання неодноразово викликались працівники патрульної поліції, а саме інспектор роти №3 батальйону №2 полку №2 УПП у м. Києві ДПП старший лейтенант ОСОБА_2 , поліцейський роти №3 батальйону №2 УПП у м. Києві ДПП сержант ОСОБА_3 , якими було складено протокол про адміністративне правопорушення, здійснено затримання та відібрано пояснення свідків. Проте старший лейтенант ОСОБА_2 та сержант ОСОБА_3 до суду не з`явились.

Також судом неодноразово викликались свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в присутності яких проводився огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Проте, дані свідки до суду не з`явились.

Разом із тим, як вбачається із пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , наявних в матеріалах справи, в їх присутності водій ОСОБА_1 погодився у встановленому законом порядку, пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Дані пояснення відібрано о 20.32 год. 09.11.2020 року в м. Києві по вул. Каунацька, 14/1,тобто із порушенням вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395.

При цьому, згідно переглянутого в судовому засіданні відеозапису, ОСОБА_1 неодноразово заявляв працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом та його не зупиняли.

Відповідно до вимог ч.ч.2,3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Пунктом 6 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 висловив свою незгоду з даним протоколом, проте, працівники поліції в порушення вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП. Яким чином опинився ОСОБА_1 в приміщенні патрульної поліції, зважаючи, що протокол про адміністративне затримання складено вже за місцем знаходження органу, належних доказів суду не надано. Також працівники поліції не забезпечено доставку ОСОБА_1 до медичного закладу для огляду лікарем-наркологом.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як його вину працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 130, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: