Справа № 481/1798/20 Провадж.№ 3/481/16/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2021 року Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Вжещ С.І., при секретарі Акімовій Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Данилюк Н.В., потерпілого ОСОБА_2 ,розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого на посаді Новобузького міського голови Миколаївської області,

за ч. 1 ст.212-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Новобузького районного суду Миколаївської області від Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшов протокол та додані до нього матеріали, складений провідним спеціалістом відділу регіонального представництва в південних областях Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Левкович Юлією Сергіївною, відносно Новобузькоо міського голови ОСОБА_1 , про вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 1 ст.212-3 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 17 грудня 2020 року, 10.12.2020, у зв`язку зі зверненням до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини громадянина ОСОБА_2 про порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» з боку посадових осіб Новобузької міської ради, який був підписаний заявником за допомогою цифрового підпису, провідним спеціалістом відділу регіонального представництва в південних областях Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_3 був проведений моніторинг інформації, викладеної на сайті міської ради https://novobuzka-gromada.gov.ua/2020-rik-ll-34-09-26-02-2020/ згідно положень Закону України «Про доступ до публічної інформації». На вказаному сайті є розділ «Офіційні документи», у якому розміщено вкладку «Рішення сесії Новобузької міської ради» окремо за 2020 рік. На дату моніторингу вказані рішення були опубліковані на сайті міської ради у вкладці «Рішення сесії Новобузької міської ради» окремо за 2020 рік, проте з порушеннями, зокрема всі розміщені рішення не містили необхідних реквізитів, а саме не були підписані міським головою, відсутня печатка, як це вимагає офіційно оформлений документ. Також в ході перевірки сайту міської ради було незрозуміло саме коли (дата та час) розміщенні вище вказані рішення. Вказане унеможливлює здійснити моніторинг дотримання міською радою, яка є розпорядником інформації, строків опублікування на офіційному сайті публічної інформації - рішень міської ради, після їх прийняття, у термін не більше п`яти робочих днів відповідно до норм законодавства України про доступ до публічної інформації. Водночас моніторинг офіційного сайту міської ради 10.12.2020 засвідчив, що у розділі «Про доступ до публічної інформації» міською радою також не опубліковані звіти щодо задоволення запитів на публічну інформацію за 2020 рік, розміщення яких передбачено положеннями Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2020 № 835. Останнє оновлення звітної інформації здійснювалось 04.09.2019, що є порушення положень законодавства України про доступ до публічної інформації. Враховуючи надану заявником інформацію та результати проведеного моніторингу сайту, до міської ради був направлений лист начальника Відділу регіонального представництва в південних областях Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини № 33881.4/Ч- 19078.3/20/46 від 10.12.2020 з метою усунення порушення законодавства про доступ до публічної інформації в опублікованих рішеннях міської ради першої сесії від 27 листопада 2020 року та інших недоліків, та встановлення відповідальної особи в міській раді за опублікування публічної інформації на офіційному сайті органу, відповідно до п. 7 ст. 13 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини». Згідно результатів повторного моніторингу сайту міської ради встановлено, станом на 17.12.2020 у розділі «Про доступ до публічної інформації» не оприлюднено звіти щодо задоволення запитів на публічну інформацію за 2020 рік, розміщення яких передбачено положеннями Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2020 № 835. На день складання протоколу про адміністративне правопорушення так і залишається опублікована інформації за 04.09.2019, а за вказаним посиланням на сайті ради https://novobuzka-gromada.gov.ua/pro-dostup-do-publichnoi-informacii-13-41-45- 21-11 -2019/ відсутня звітна інформація про задоволення запитів на інформацію, що є порушення положень законодавства України про доступ до публічної інформації. Водночас, станом на 17.12.2020 також залишається не вирішеним питання стосовно зазначення дати розміщення рішень, іншої публічної інформації на сайті міської ради. Це не дає можливості визначити стан дотримання міською радою, яка є розпорядником інформації, строків опублікування на офіційному сайті публічної інформації - рішень міської ради, після їх прийняття, у термін не більше п`яти робочих днів відповідно до норм законодавства України про доступ до публічної інформації. Про порушення міської радою положень Закону України «Про доступ до публічної інформації», заявник ОСОБА_2 повідомив 07.12.2020. Згідно скріншоту сайту міської ради, зробленого заявником від 07.12.2020 об 12 год 36 хв, на вказаному сайті не було опубліковано вище згадані рішення сесії, хоча станом на 07.12.2020 новопризначений секретар вже приступив до своїх посадових обов`язків, до яких входить розміщення рішень сесій ради. Отже, міський голова ОСОБА_1 не забезпечив контроль за виконанням посадових обов`язків новопризначеного секретаря щодо своєчасного розміщення вказаних рішень та іншої публічної інформації, в результаті чого своїми діяннями спричинив порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» та інформаційних прав громадян, в тому числі заявника.

З огляду на вищезазначене, у діях ОСОБА_1 - Новобузького міського голови, за змістом протоколу, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме неоприлюднення інформації, обов`язкове оприлюднення якої передбачено Законом України «Про доступ до публічної інформації».

В судовому засіданні ОСОБА_1 , після роз`яснення йому прав передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, свою вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнав, заперечував проти обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. У своїх поясненннях він зазначив, що підставами виникнення ситуації, про яку повідомив заявник у своїх зверненнях до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини є наступне. 27.11.2020 відбулось перше засідання сесії ради нового скликання, на якому було обрано нового секретаря міської ради - ОСОБА_4 , до обов`язків якої, серед іншого, входить розміщення порядку денного, рішень сесій, написання протоколу сесій міської ради. 1 сесія VIII скликання від 27.11.2020 - це перша сесія нового скликання після проведених виборів, якою було вирішено ряд організаційних питань, в тому числі обрання секретаря ради. ОСОБА_4 , відповідно до розпорядження Новобузького міського голови від 03.12.2020 №278-ар була звільнена із попереднього місця роботи (начальника відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Новобузької міської ради) та відповідно до розпорядження від 04.12.2020 №281-ар зарахована на посаду секретаря Новобузької міської ради. В період з 08.12.2020 по 14.12.2020 ОСОБА_4 хворіла, що підтверджується копією листка про тимчасову непрацездатність. Фактично до роботи новий секретар ОСОБА_4 приступила 07.12.2020, оскільки останній необхідно був час для звільнення з попередньої роботи. Враховуючи це, забезпечити опублікування рішень першої сесії на сайті міської ради у період з 27.11.2020 по 07.12.2020 не вбачалось за можливе, оскільки новий секретар ради ще не приступив до виконання своїх посадових обов`язків, а попередній секретар вже не мав повноважень здійснити розмішення више вказаних рішень. Разом з тим, станом на 17.12.2020 на сайті міської ради опубліковані рішення першої сесії від 27.11.2020, дані рішення розміщенні з відповідними реквізитами, мають підпис міського голови та печатку. Викладене підтверджує те, що обов`язки стосовно виконання вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» покладено на секретаря ради, але ОСОБА_4 не могла із об`єктивних причин виконати вимоги закону в цій частині. Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_1 зазначив, що на нього законом обов`язок щодо оприлюднення публічної інформації не покладався, а тому він не є тією відповідальною особою, в розумінні ч. 1 ст.212-3 КУпАП, тобто суб`єктом адміністративного правопорушення.

Також зазначив, що не оприлюднення публічної інформації Новобузькою міською радою звітів щодо задоволення запитів на публічну інформацію за 2020 рік (після 04.09.2019), відбулось у зв`язку з тим, що із створенням об`єднаної територіальної громади, ради, що входили до складу ОТГ знаходились на стадії реорганізації, посадові особи (в тому числі секретар ради, відповідальний за цю ділянку роботи), що працювали до 27.11.2020 втратили свої повноваження, а він, як міський голова не мав повноважень для здійснення такого оприлюднення. Крім цього, він вважає, що пройшли строки для притягнення до адміністративної відповідальності будь-якої особи за неоприлюднення звітів щодо задоволення запитів на публічну інформацію за 2020 рік, визначені ст. 38 КУпАП.

Захисник Данилюк Н.В. в судовому засіданні заперечувала винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначивши, що у встановлених судом обставинах є підстави для закриття провадження в адміністративній справі, у зв`язку із відсутністю в діях міського голови складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-3 КУпАП. Крім того, захисник зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення від 17 грудня 2020 року не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки складався у відсутність особи, відносно якої він складений, копії документів, додані до нього, а також документи, що підтверджують повноваження особи, що складала протокол, належним чином не завірені, у зв`язку з чим може виникнути сумнів у їх достовірності. Крім того захисник наголосила, що ОСОБА_1 , під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не було забезпечено право на захист, та не надано можливість висловити пояснення з приводу неопублікування на сайті міської ради звітів щодо задоволення запитів на публічну інформацію за 2020 рік.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що з боку Новобузької міської ради мають місце систематичні порушення Закону «Про доступ до публічної інформації», що стало підставою його звернення до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Виявивши, шляхом періодичного моніторінгу сайта Новобузької громади, неопублікування рішень першої сесії 8 скликання від 27.11.2020 року, та попередньо звернувшись до міського голови з вимогою про усунення порушень і не отримавши належної реакції, звернувся до Уповноваженого з вимогою про поновлення порушених його прав на доступ до публічної інформації. Через деякий час він отримав відповідь від представника Уповноваженого про розгляд питань, зазначених у зверненні, а також, відвідавши сайт Новобузької громади, виявив опублікування рішень ради за 27.11.2020 року. При цьому вказав, що його звернення не стосувалось неопублікування міською радою звітів щодо задоволення запитів на публічну інформацію за 2020 рік.

Представник Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд адміністративної справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, потерпілого, суддя приходить до наступного.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його, як правопорушення.

Згідно ч. 1 ст.212-3 КУпАП неоприлюднення інформації, обов`язкове оприлюднення якої передбачено Законом України «Про доступ до публічної інформації» , тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від двадцяти п`яти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту положень ч. 1 ст. 212-3 КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону даного правопорушення складає неоприлюднення інформації, обов`язкове оприлюднення якої передбачено законами України, зокрема Законом України «Про доступ до публічної інформації», що має формальний склад.

Суб`єкт адміністративного правопорушення - спеціальний (посадова особи). Відповідно до ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини, як у формі умислу, так й у формі необережності. Згідно зі ст.10,11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У силу ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, притягнути до адміністративної відповідальності можна лише ту особу, яка вчинила дії, що підпадають під ознаки адміністративного правопорушення та яка є або може бути суб`єктом адміністративного правопорушення.

Перевіряючи твердження особи, що притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-3 КУпАП, суддя встановив наступне.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що система місцевого самоврядування включає, зокрема, сільські, селищні, міські ради; сільського, селищного, міського голову.

У відповідності до ч.1, 3 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Частиною 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільський, селищний, міський голова, серед іншого 1) забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; 2) організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; 7) здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; 9) забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання; 14) представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства;18) забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об`єднань;19) здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів; 20) видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Відповідно до вимог статті 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад», «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів», цим та іншими законами України. Посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Згідно ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон № 2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

З аналізу цієї статті вбачається, що публічна інформація повинна володіти наступними ознаками: 1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством; 2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація; 3) така інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації; 4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб`єктом владних повноважень не під час виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків; 5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб`єктом владних повноважень.

Пунктом 1 статті 5 цього Закону встановлено, що доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації , зокрема на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет.

Пунктом 6 частини 1 статті 14 Закону встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Статтею 13 цього Закону визначено розпорядників публічної інформації, зокрема, згідно п. 1 ч. 1 цієї статті, такими є суб`єкти владних повноважень органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Пунктом 7 частини першої ст.4 КАС України передбачено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Під владними управлінськими функціями слід розуміти діяльність усіх суб`єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Визначене поняття «суб`єкт владних повноважень» не охоплює посадових осіб і службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, оскільки за своїм статусом та колом повноважень вони не підпадають під розуміння органу державної влади та інших суб`єктів, зазначених у пункті 1 частини першої статті 13 Закону "Про доступ до публічної інформації". У зв`язку з цим такі особи не можуть (не мають здатності) виконувати обов`язки розпорядника інформації, у тому числі обов`язки щодо обліку та оприлюднення публічної інформації (статті 14,15 Закону).

Відповідно до частини першої статті 5 та частини першої статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова входить до системи місцевого самоврядування і є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Конституційний Суд України у пункті 4 Рішення від 6 липня 1999 року N 7-рп/990 роз`яснив, що міський голова як особа, що має представницький мандат, виступає від імені виборців, зокрема представляє територіальну громаду, міську раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян тощо; звертається до суду з питань визнання незаконними актів відповідних органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів; укладає від імені територіальної громади, міської ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства (частина третя статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Виконання цих функцій та повноважень має місце тому, що виборці обрали його і наділили мандатом (тобто дорученням).

З наведеного випливає, що міський голова, хоча й входить до системи місцевого самоврядування, однак не є органом місцевого самоврядування - сільською, селищною, міською радою або їх виконавчим органом, а тому не володіє публічною інформацією і в розумінні пункту 1 частини першої статті 13 Закону не може бути її розпорядником. У зв`язку з цим селищний голова не є відповідальною особою по наданню доступу до публічної інформації .

Не є розпорядниками публічної інформації у розумінні Закону № 2939-VI народні депутати України, депутати місцевих рад та Верховної Ради АРК, голови районних, обласних рад, сільський, селищний, міський голова, судді, прокурори, державні виконавці тощо.

Разом з тим, відповідно до вимог п.5 ч.3 ст.50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар сільської, селищної, міської ради: забезпечує своєчасне доведення рішень ради до виконавців і населення, організує контроль за їх виконанням, забезпечує оприлюднення рішень ради відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», забезпечує офіційне оприлюднення рішень ради, які відповідно до закону є регуляторними актами, а також документів, підготовлених у процесі здійснення радою регуляторної діяльності, та інформації про здійснення радою регуляторної діяльності.

Відповідно до п.9 ч.3 ст.50 цього ж Закону секретар сільської, селищної, міської ради забезпечує зберігання у відповідних органах місцевого самоврядування офіційних документів, пов`язаних з місцевим самоврядуванням відповідної територіальної громади, забезпечує доступ до них осіб, яким це право надано у встановленому порядку.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що посадовою особою, яка повинна забезпечувати своєчасне доведення рішень ради до виконавців і населення, організовувати контроль за їх виконанням, забезпечувати оприлюднення рішень ради відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», є секретар сільської, селищної, міської ради , на яку законом покладені відповідні обов`язки.

Як видно з наданих в судовому засіданні документів, а саме копії рішення № 3 першої сесії восьмого скликання Новобузької міської ради Миколаївської області від 27.11.2020 року «Про обрання секретаря 8 скликання Новобузької міської ради» - секретарем Новобузької міської ради восьмого скликання обрано ОСОБА_4 .

Згідно розпорядження Новобузького міського голови № 278-ар від 03.12.2020 року ОСОБА_4 звільнена з посади начальника відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Новобузької міської ради Миколаївської області з 04.12.2020 року

Відповідно до розпорядження Новобузького міського голови № 281-ар від 04.12.2020 року ОСОБА_4 прийнята на роботу секретаря Новобузької міської ради з 07.12.2020 року.

Згідно даних лікарняного листа серії АДШ № 537443 виданого КНП «Новобузький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» ОСОБА_4 , вбачається, що остання з 08.12.2020 року по 14.12.2020 року знаходилась на амбулатороному лікуванні.

Зазначене підтверджує пояснення ОСОБА_1 про те, що особа, відповідальна за оприлюднення публічної інформації не мало можливості з об`єктивних причин виконати покладені на неї Законом обов`язки по оприлюдненню публічної інформації.

Як встановлено в судовому засіданні, начальник відділу регіонального представництва в південних областях Управління забезпечення діяльності регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини В.Михайлов 10.12.2020 року звернувся до Новобузького міського голови з запитом про вжиття заходів щодо усунення порушення законодавства про доступ до публічної інформації в опублованих рішеннях міської ради першої сесії від 27.11.2020 року та інших недоліків, вказаних у запиті, в якому також просив надати інформацію про визначену відповідальну особу за опублікування публічної інформації на офіційному сайті органу, надати її пояснення та забезпечити її явку до громадської приймальні Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Миколаївській області.

17.12.2020 року міський голова ОСОБА_1 надав пояснення на запит регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, в яких зазначив, що відповідальна особа за оприлюднення публічної інформації новопризначений секретар міської ради в період, на який вказує заявник (07.12.2020 року), з об`єктивних причин не набула відповідних повноважень, але на час складання таких пояснень недоліки на сайті міської ради усунуті.

Оцінюючи, з точки зору належності та допустимості, докази адміністративної справи, суддя зазначає.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-3 КУпАП слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм, які регулюють ті чи інші правовідносини, тому у протоколі про адміністративне правопорушення має міститися посилання на відповідні норми нормативно-правових актів, якими регулюються правовідносини у сфері доступу до публічної інформації, порушення яких і свідчить про наявність ознак складу правопорушення, передбаченого зазначеною статтею.

З протоколу про адміністративне правопорушення, поряд з викладенням фактичних обставин, вбачається посилання уповноваженої посадової особи на норми Закону України «Про доступ до публічної інфорації». А саме, мається посилання на зміст статтей 4, 5 Закону, які визначають принципи забезпечення публічної інформації та шляхи забезпечення такого доступу.

Також в протоколі в повному обсязі викладена ст.15 Закону, яка визначає види інформації, що підлягає оприлюдненню її розпорядником та строки такого оприлюднення.

Будь-яких інших нормативних обгрунтувань протокол про адміністративне правопорушення від 17.12.2020 року не містить, зокрема він не має визначення понять розпорядника інформації (стаття 13), відповідальної особи з питань доступу до інформації (стаття 16), порядку реєстрації документів розпорядника інформації (стаття 17), видів порушень законодавства про доступ до публічної інформації та видів відповідальності за такі порушення (стаття 24).

Посилання на вказані правові норми з чітким визначення формулювань обставин вчинення протиправних дій належним суб`єктом, через призму спеціального закону «Про місцеве самоврядування в Україні», яким в своїй діяльності керується посадова особа органу місцевого самоврядування, в повній мірі визначило б наявність чи відсутність у діях особи, яка притягується до адміністратиної відповідальності, складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-3 КУпАП.

Разом з тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що міський голова ОСОБА_1 не забезпечив контроль за виконанням посадових обов`язків новопризначеним секретарем щодо своєчасного розміщення рішень ради та іншої публічної інформації, в результаті чого своїми діяннями спричинив порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» та інформаційних прав громадян, в тому числі заявника, з огляду на що, в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме неоприлюднення інформації, обов`язкове оприлюднення якої передбачено Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою є актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення та має містити чітко визначене формулювання обвинувачення, обставини, місце, час вчинення правопорушення, дії/бездіяльність вчиненні особою правопорушником, які мають ознаки адміністративного правопорушення, а також чітке посилання на нормативно-правові акти, які регулюють правовідносини у цій сфері, однак протокол про адміністративне правопорушення від 17 грудня 2020 року містить виключно абстракті та загальні твердження, цитування норм закону, які в своїй більшості не можуть бути застосовані до встановлених фактичних обставин.

Більш того, як вбачається з протоколу, особі, яка притягається до адміністативої відповідальності, ставиться в провину незабезпечення контролю за виконанням посадових обов`язків новопризначеного секретаря щодо своєчасного розміщення вказаних рішень та іншої публічної інформації, що не передбачені ні Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», ні Законом України «Про доступ до публічної інформації», при цьому, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.212-3 КупАП, полягає у неоприлюдненні публічної інформації.

Окрім зазначеного, протокол про адміністративне правопорушення містить посилання на неоприлюднення на сайті міської ради звітів, щодо задоволення запитів на публічну інформацію за 2020 рік, розміщення яких передбачене положеннями Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2020 року № 835 (якої не існує). Посилаючись на таку постанову уповноважена посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення не зазначає конкретні правові норми вказаної постанови, що передбачають строки, обсяг, форму подання таких звітів, що унеможливлює встановити об`єктивну сторону правопорушення у цій частині та час його вчинення. Натомість Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 21.10.2015 року № 835 «Про затвердження Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних», яку суд не може застосувати, оскільки обмежений формулюванням, викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення.

Зазначене вказує на невідповідність змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 17.12.2020 року відносно ОСОБА_1 вимогам статті 256 КУпАП.

Крім того, згідно ст.251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою особою залучені такі докази:

-копія звернення ОСОБА_2 від 30.11.2020 року та 07.12.2020 року.;

-скріншот сайту міської ради від 07.12.2020 року;

-скріншот сайту міської ради від 10.12.2020 року;

-копії рішень Новобузької міської ради, які були розміщені на сайті міської ради станом на 10.12.2020 року

-Копія листа начальника відділу регіонального представництва в південних областях Управління забезпечення діяльності регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини В.Михайлова від 10.12.2020 року.

-Копія пояснень ОСОБА_1 від 10.12.2020 року.

-Копія рішення Новобузької міської ради № 1 «Про початок повноважень Новобузького міського голови» від 27.11.2020 року.

-Копія Розпорядження Новобузького міського голови «Про прийняття на посаду секретаря Новобузької міської ради ОСОБА_4 » від 04.12.2020 року.

-Скріншоти з сайту міської ради за 17.12.2020 року.

У суду відсутня можливість пересвідчитись в достовірності наданих скриншотів, оскільки їх копії належним чином не засвідчені.

Досліджені в судовому засіданні докази вказують на той факт, що станом на 07.12.2020 року рішення, прийняті Новобузькою міською радою 27.11.2020 року на сесії, оприлюднені не були. Разом з тим, 10.12.2020 року такі рішення були оприлюднені, але у них відсутні підпис та печатка міського голови. 17.12.2020 року, на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, такі рішення опубліковані, і в них наявні відповідні реквізити.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та інше.

Враховуючи викладені вище обгрунтування, приймаючи до уваги, висновок судді про помилкове твердження особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що міський голова є спеціальним суб`єктом правопорушення, в розумінні пункту 1 частини першої статті 13 Закону "Про доступ до публічної інформації", виходячи з того, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, порушення, вказані у зверненні потерпілого ОСОБА_2 від 07.12.2020 року, що мали місце з об`єктивних причин (відсутність секретаря ради) Новобузькою міською радою були усунуті, беручи до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення, який за своєю правовою природою є актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, а предмет судового розгляду обмежений даними, які вказані в ньому та які визначають його суть, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.212-3 КУпАП, що є підставою для закриття провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 10, 212-3, 247, 251, 252, 256, 280, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 212-3 КУпАП , закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої вона винесена, потерпілим до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги через Новобузький районний суд Миколаївської області .

Суддя Вжещ С.І.