Справа №949/590/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2021 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №094399 від 12 травня 2021 року, ОСОБА_1 того ж дня о 21 год. 31 хв., в с. Ясинець по вул. Садовій, керував автомобілем марки Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Alkotest 6810 та проходження такого огляду в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі.

При цьому, з поданого клопотання адвоката Остапчука Б.П. (ордер серії РН-959 №39 від 03.06.2021 року) вбачається, що його підзахисний ОСОБА_1 вину у вказаному правопорушенні категорично не визнає та заперечує факт керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсним обставинам. Вказаного дня він дійсно керував своїм автомобілем та віз свого батька додому, щоб той прийняв ліки, оскільки у нього підвищився тиск і йому було недобре. По дорозі їх зупинили працівники поліції, яким він намагався пояснити ситуацію чому він так поспішає та показував в автомобілі свого батька та просив скоріше відпустити. Однак патрульні не реагували на його доводи. До медичного закладу вони їхати не пропонували та не надали жодних документів повірки Alkotest 6810. Після цього патрульні поїхали, а ОСОБА_1 повіз батька додому. На наступний день батьку ОСОБА_1 було проведено медичне обстеження і призначено курс лікування.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не вписано два свідки правопорушення, як це передбачено в ч. 2 ст. 266 КУпАП.

У відповідності до вимог наказу МВС та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тому протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №094399 від 12 травня 2021 року не відповідає дійсності та обставинам справи, вимогам ст. 130 КУпАП, ст. 266 КУпАП, Постанові КМУ №1103 від 17.12.2008 року "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду згідно Наказу №400/666 МВ та МОЗ України від 09.09.2009 року "Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом, сам автомобіль не вилучався.

Таким чином, складений протокол є неналежним та недопустимим доказом у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки складений з порушенням норм матеріального та процесуального права. У долученому до протоколу Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначено, що огляд не проводився, так само не зазначено особу, яка відмовилася від медичного огляду на стан сп`яніння. В матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 .

За наведених обставин немає підстав вважати, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відсутні належні докази його вини. Протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду на стан сп`яніння складені з порушенням законодавства, а після огляду відео, яке надали патрульні, було з`ясовано, що дане відео з якоюсь невідомою особою, а не з ОСОБА_1 .

У зв`язку із зазначеним, адвокат Остапчук Б.П. просить закрити провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У своїй заяві ОСОБА_1 повністю підтримав клопотання адвоката Остапчука Б.П. та просив його задоволити.

Зважаючи на встановлені вище обставини, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів, при розгляді справ про адміністративні правопорушення на транспорті необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 256 КупАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що до матеріалів справи на підтвердження вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №094399 від 12 травня 2021 року обставин, доданий диск з відеозаписом з нагрудної відеокамери, якою користувалися працівники поліції під час складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 .

Однак, в ході перегляду вказаного відеозапису встановлено, що особа, за участю якої проводилася відеозйомка 12 травня 2021 року, зовнішньо є відміною від особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №094399 від 12 травня 2021 року, тобто ОСОБА_1 .

Вказане підтверджується долученою до клопотання адвоката Остапчука Б.П. копією паспорта ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП саме ОСОБА_1 .

Окрім того, слід зауважити, що процедура огляду на стан сп`яніння чітко визначена законом.

Проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачає наступні дії - огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічних засобів, а у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року "Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735.

У відповідності до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Таким чином, відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд на стан алкогольного сп`яніння є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також, у відповідності до п. 6 Постанови КМ України "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України 09 листопада 2015 року №1452/735.

На підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, до протоколу про адміністративне правопорушення додано Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 12 травня 2021 року, складеного інспектором СРПП ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області Краськом П.О.

Однак вказаний Акт не може бути належним доказом такої відмови, оскільки не містить прізвище, ім`я та по батькові особи, яка відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та не зафіксовано сам факт відмови. Даний Акт містить лише запис поліцейського про те, що огляд на стан сп`яніння не проводився, що, у свою чергу, не підтверджує факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, законодавством передбачений порядок проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і порядок проведення такого огляду в разі незгоди з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, який має проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я на підставі направлення водія на огляд.

Отже, із аналізу вищенаведених норм вбачається, що направлення водія на огляд на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я має відбуватися після фіксації відмови від такого огляду на місці зупинки транспортного засобу, що, відповідно, поліцейським не зафіксовано.

Як вбачається з матеріалів справи, в них наявне направлення водія в заклад охорони здоров`я для проходження відповідного огляду, однак відсутній акт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що вказує на чергове порушення працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Суд вважає, що порядок дій працівників поліції з цього приводу не відповідає вищезазначеним вимогам, що підтверджується матеріалами справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При оцінці доказів у провадженні у справах про адміністративні правопорушення, уповноважені особи повинні з`ясувати, чи припустиме використання отриманих відомостей як доказів у цій справі, чи стосуються отримані фактичні дані до конкретної справи, чи вірогідний цей доказ і як він взаємопов`язаний з іншими доказами у справі, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, об`єктивне й обґрунтоване рішення з адміністративної справи.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене приходжу до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, не знайшли свого підтвердження та були спростовані під час їх дослідження.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Так, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена ст. 7 КУпАП є те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Тому усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП трактуються на його користь.

Зважаючи на наведене, суд критично оцінює протокол про вчинення адміністративного правопорушення та додані до нього докази.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії" від 23 жовтня 1995 року зазначив,що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення "кримінального обвинувачення".

У даному випадку посадовою особою, яка складала протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано суду переконливих, належних та допустимих доказів винуватості особи

За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто переконливих доказів у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а всі сумніви тлумачаться на користь особи, суд приходить до висновку, що відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що при розгляді справи, доказів, що стверджують факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння не було встановлено, а за відсутності ж будь-яких інших доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, вина особи не може встановлюватися тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає що необхідно закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 252, 256, 284, 280, 283, 287, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Голова Дубровицького

районного суду Сидоренко З.С.