Справа № 752/9645/21
Провадження № 3/752/5115/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 червня 2021 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кахно І.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 124235 від 13 березня 2021 року, водій ОСОБА_1 13 березня 2021 року о 01 год. 20 хв. керувала транспортним засоб Mersedes-Benz Ml 250 ДНЗ НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за згодою водія у встановленому законом порядку у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із застосуванням приладу «Драгер» № АRHK-0525, згідно з яким виявлено, що після проведення тесту у видихуваному повітрі міститься 0,88 проміле алкоголю в крові. Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 із викладеним не згодна, про що зазначила у протоколі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнала в повному обсязі. Пояснила суду, що автомобілем в той вечір не керувала. За кермом був її чоловік, який забрав її з ресторану, після чого останні прямували до дому. По дорозі, зупинились на заправці, ОСОБА_1 сиділа на пасажирському місці, а її чоловік ОСОБА_4 , пішов до каси на заправці з метою розрахунку за отримане паливо. В цей час до ОСОБА_1 підійшли працівники УПП у м. Києві, які за проведеним оглядом ніби-то виявили у неї ознаки алкогольного сп`яніння. Коли її чоловік ОСОБА_4 вийшов із приміщення де розраховувався за отримане паливо та підійшовши до своєї машини, працівники УПП у м. Києві повідомили, що ОСОБА_1 перебувала за кермом транспортного засобу, має ознаки алкогольного сп`яніння та в подальшому має пройти тест з використанням технічного приладу «Драгер».

В судовому засіданні був допитаний ОСОБА_4 , особа встановлена під час судового розгляду та притягнута до присяги. Останній є чоловіком ОСОБА_1 та повідомив суду обставини, на яких наголошувала сама правопорушник. Виокремлював той факт, що ОСОБА_1 не перебувала за кермом, а оскільки подружжя не є фахівцями в галузі права, тому не знали яким чином можуть захистити свої права, як наслідок ОСОБА_1 суттєво не заперечувала від проходження тесту з використанням технічного приладу «Драгер», але наполягала на направленні її на медичний огляд.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Харченко С.В., в судовому засідання зауважив на те, що складений протокол не відповідає дійсним обставинам справи, матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 керувала автомобілем та була зупинена працівниками поліції. Складений працівниками патрульної поліції протокол не містить встановленого місця вчинення адміністративного правопорушення (не зазначений номер будинку, координати, тощо) містить скорочення та складений нерозбірливо. Поряд із цим працівники патрульної поліції не роз`яснили ОСОБА_1 її права та обов`язки, наслідки та суть обвинувачення. Між тим, працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд у лікаря нарколога на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 була категорично не згодна з результатам огляду про що неодноразово заявляла працівникам поліції, зробила відповідну відмітку в протоколі та відмовлялась підписувати акт огляду на стан сп`яніння.

03 червня 2021 року на електронну адресу суду надійшла заява ОСОБА_2 , який у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 124235 від 13 березня 2021 року зазначений як свідок. Зазначив, що не може з`явитися у судове засідання, оскільки проживає в іншому місці. По суті обставин вчиненого ОСОБА_1 правопорушення надав наступні пояснення. ОСОБА_2 , був свідком адміністративного правопорушення, яке трапилось 13 березня 2021 року на пр-ті Глушкова, 10. Він із своїм товаришем під`їхали на заправку «Кло» за зазначеною адресою та побачили джип Мерседес, який заїжджав на території заправки та патрульний екіпаж, який на маячках зупинив Мерседес. Водійка, яка керувала транспортним засобом, вийшла з джипу з ознаками алкогольного сп`яніння. Після того як патрульні поспілкувалися з нею, до ОСОБА_2 підійшов один із поліцейських та запитав, чи можуть вони з другом бути свідками при проходженні тесту на алкогольне сп`яніння. Останні погодились, та за результатом проходження тест показав 0.88 % проміле.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник проти зазначених пояснень ОСОБА_2 заперечували в повному обсязі, зазначаючи про те, що особа ОСОБА_2 належним чином не встановлена, його пояснення не відповідають дійсності, оскільки останній не був свідком всіх обставин, а саме, він не бувприсутнім у момент зупинки працівниками патрульної поліції Шиндер К.В., у момент роз`яснення прав особі правопорушника, оголошення суті обвинувачення, а він з`явився у самому кінці процесу під час проходження тесту за допомогою технічного приладу «Драгер». Між тим, захисник зазначає, що є достатньо підстав вважати, що вказана особа намагається дискритувати ОСОБА_1 , оскільки результати розгляду даної справи будуть впливати на інший процес, де авторитет ОСОБА_1 має принципове значення. А тому вказана особа є зацікавлено та може бути не об`єктивною.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є доведеною та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, згідно яких ОСОБА_1 погодилась в їх присутності пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», результат тесту показав 0,88%.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи з доказів, які містяться в матеріалах справи, винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, результатами тестування приладу «Драгер» № АRHK-0525, актом огляду на стан алкогольногоспяніння з використанням спеціалних технічних засобів, відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Доводи ОСОБА_1 та її захисника не впливають на сутність вирішення питання щодо встановлення її вини у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнення її до адміністративної відповідальності. Так, посилання на те, що ОСОБА_1 не перебувала за кермом транспортного засобу нічим не підтверджуються, а грунтуються лише на власних поясненнях правопорушника. У той же час, маючи можливість запросити запис із камер відеоспостереження, які розташовані на заправці, для встановлення істини у справі сторона не скористалася та жодних доказів на спростування факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, які б були поза розумним сумнівом щодо дійсності, суду не надано.

Між тим, посилання захисника на те, що ОСОБА_2 як особа залучена до участі у справі у якості свідка зацікавлена та/або не є істинним свідком обставин, судом також не приймається до уваги, оскільки з приводу зацікавленості ОСОБА_2 вказане є лише припущенням сторони, а з приводу того, що ОСОБА_2 не був свідком усіх події, що передували моменту проходження тесту з використанням технічного засобу «Драгер» необхідно зазначити, що дане заперечення в протоколі не зазначено та в подальшому ОСОБА_1 або її представник не звертались із скаргами на дії працівників УПП у м. Києві, які проявлялись у порушенні порядку залучення свідків.

Ні ОСОБА_1 , ні її захисником не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень, а констатація фактів, яка грунтується лише на особистих поясненнях сторони, не може бути взята судом до уваги та не спростовує дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи.

Разом із тим, суд ставиться критично до показів наданих ОСОБА_4 під час судового засідання, оскільки останній перебуває у шлюбі із правопорушником і є зацікавленим у закритті провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Поряд із цим, суд вважає, що, протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України 06.11.2015 №1376, зареєстрованої в МЮУ 01.12.2015 за №1496/27941.

Зважаючи на вище зазначене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами в стані алкогольного.

Крім того, суд приходить до висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_5 підлягає стягненню судовий збір.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 33, ст. 34, ст. 40-1, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в:

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови або внесення подання прокурором, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі не сплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або місцем знаходження його майна.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суду м. Києва.

Суддя І.А. Кахно