Справа № 199/3618/21
ПОСТАНОВА

іменем України

10 червня 2021 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 ,

- який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

- за участі ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 129293 від 29.04.2020 року, того ж самого дня, 29.04.2021 року о 19:20 годині в м. Дніпрі по вул. Шолохова, 19 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Toyota Camry» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніле обличчя, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 з обставинами викладеними у протоколі не погодився, свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, пояснив, що дійсно зачинив вікно у автомобілі, оскільки дівчина, працівник поліції провокувала його на конфлікту ситуацію. Проте, він свої документи приклав до лобового скла і показав працівникам поліції. Щодо начебто ознак у нього алкогольного сп`яніння, то обличчя у нього завжди почервоніле, а запаху алкоголя працівники не могли від нього почути, оскільки він закрив вікно автомобіля, поведінка у нього була надзвичайно спокійна. Пропозиції пройти медичний огляд на стан сп`яніння від працівників поліції він не чув, його водійське посвідчення та автомобіль ніхто не вилучав, від керування його не відсторонили.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справі, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вказане рішення ЄСПЛ, яке згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкове і для працівників Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом у справі, суперечить іншим матеріалам справи про адміністративне правопорушення, оскільки відомості зазначені у ньому належним чином не узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 129293 від 29.04.2020 року, того ж самого дня, 29.04.2021 року о 19:20 годині в м. Дніпрі по вул. Шолохова, 19 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Toyota Camry» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніле обличчя, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги наявний в матеріалах справи рапорт поліцейського, мова йде про зупинку транспортного засобу «Toyota Camry» державний номерний знак НОМЕР_1 , який був зупинений через порушення вимог ПДР. Під час встановлення особи водія, яким виявився ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніле обличчя, поведінка не відповідала ситуації, при цьому водій відмовлявся виходити з транспортного засобу.

Так, судом досліджувався відеозапис долучений до матеріалів справи працівниками УПП в Дніпропетровській, в ході перегляду якого було встановлено, що водій дійсно зачинив вікно транспортного засобу, у той же час незрозумілим залишилося, яким чином працівники поліції виявили такі ознаки сп`яніння як різкий запах алкоголю з порожнини рота, оскільки з огляду на вказаний відеозапис ОСОБА_1 не залишав свій транспортний засіб, що унеможливлювало інкримінувати останньому вище вказаних ознак алкогольного сп`яніння. Крім того, не було і встановлено підстав вважати його дії такими, що не відповідали обстановці.

Окрім вищезазначеного, для з`ясування обставин з приводу відмови водія проходити огляд на стан сп`яніння до суду викликалися свідки зазначені у протоколі як ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для надання своїх показів у суді, так як наявні в матеріалах справи письмові покази свідків не відображають всіх істотних відомостей покладених у обвинувачення ОСОБА_1 , зокрема викладені пояснення виготовлені на заздалегідь підготовлених бланках, крім того, у них взагалі не йде мова про наявність будь-яких ознак сп`яніння виявлених у ОСОБА_1 , однак останні у судове засідання для підтвердження чи спростування своїх пояснень - не з`явилися.

Суд також бере до уваги і той факт, що відповідно до положення п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ 17.12.2008 за №1103, Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Разом з тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення всупереч наведеному такого Направлення не містять, та як пояснив ОСОБА_1 від керування транспортним засобом його не відсторонили, а за водійське посвідчення взагалі не згадували, при цьому наведені обставини з приводу його відсторонення від керування транспортним засобом у рапорті поліцейського теж не відображені, що ставить під сумнів підозри щодо сп`яніння ОСОБА_1 . Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Таким чином, аналізуючи вищенаведене, матеріалами провадження не встановлено остаточної відповідності та дійсності зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин події, та відомостей. Зокрема і виявлені в процесі розгляду провадження розбіжності, не узгоджуються матеріалами справи, що позбавляє суд упевнитися в дійсності відображених даних.

Оскільки згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, то усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом.

Отже, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

10.06.2021