Справа № 163/2937/20 Провадження №33/802/136/21 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ст. 472 МК України Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю представника митниці Пікалюка М.С., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 17 грудня 2020 року щодо нього ст. 472 МК України,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає на АДРЕСА_1 , підприємця, РНОКПП НОМЕР_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 49 319 (сорок дев`ять тисяч триста дев`ятнадцять) гривень 92 копійки з конфіскацією в дохід держави 10 штук вмикачів для штукатурної станції, 1 двигуна-редуктора, 20 штук з`єднувальних пристроїв, 25 штук комплектуючих до будівельної техніки (статорів), 10 штук масляних фільтрів, 9 штук паливних фільтрів, 16 штук реле тиску загальною вартістю 49 319,92 гривні.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він прямуючи 26 вересня 2020 року з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби водієм автомобіля "Пежо", номерний знак НОМЕР_2 , де перевозився верстат для виробництва масок та косметичні вироби, вказав у власні митній декларації про відсутність особистих речей та товарів, не задекларувавши за встановленою формою 10 штук вмикачів для штукатурної станції, 1 двигун-редуктор, 20 штук з`єднувальних пристроїв, 25 штук комплектуючих до будівельної техніки (статорів), 10 штук масляних фільтрів, 9 штук паливних фільтрів, 16 штук реле тиску загальною вартістю 49 319,92 гривні, що знаходились в кабіні водія автомобіля і були виявлені під час митного контролю, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує, що постанова є незаконною, необґрунтованою. Посилається, що суд безпідставно не врахував особи правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, вину у вчиненому визнав, в чому щиро розкаявся, його сімейного стану, а саме те, що той одружений, має на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей та непрацюючу дружину.

Просить взяти до уваги, що причиною порушення ним митних правил стало тяжке матеріальне становище, а від його дій не завдано шкоди економічним інтересам держави.

Просить, прийнявши до уваги усі ці обставини, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо нього за ст. 472 МК України закрити на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , який підтримав свою скаргу, представника митниці, який її заперечив, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, за обставин вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах та в апеляції не оспорюється.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ст. 472 МК України є вірною, що також в апеляційній скарзі не оскаржується.

Відповідно до ст.ст. 22, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі статті 22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Слід відмітити, що застосування вимог ст.22 КУпАП до особи, на думку апеляційного суду, є правом, а не обов`язком.

Суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи та дані про особу правопорушника, при тому відмовив захисту у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від відповідальності на підставі ст.22 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд, навіть з урахуванням наведених в апеляційній скарзі характеризуючих даних не вбачає можливості звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, оскільки дане правопорушення не є малозначним.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, а тому підстав для зміни чи скасування постанови судді місцевого суду та звільнення його від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, про що просить скаржник в своїй апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 17 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк