ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/105/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не встановлено, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 02.11.2020 року, о 08 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по Харківському шосе, 158 у м. Києві, в порушення вимог п. 13.1 ПДР, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого допустив зіткнення з ТЗ «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2 та «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, після чого ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.10 а) ПДР залишив місце пригоди.

До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтею 124 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за статтею 124 КУпАП не належить до цих випадків.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням параграфу 1 статті 6 даної Конвенції.

При цьому до завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення наряду із охороною прав і свобод громадян віднесено в тому числі і виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Таким чином відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не має перешкоджати її розгляду зі збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків, визначених, зокрема, статтею 38 КУпАП, у разі встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також, справа не є складною ні в правовому, ні у фактичному аспекті, і в даному випадку безпідставне задоволення клопотання та відкладення розгляду на дату, яка би безальтернативно була би поза межами строку накладення адміністративного стягнення, призвела би до штучного створення умов для уникнення відповідальності за скоєне правопорушення.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Під час виклику ОСОБА_1 до ДПП у м. Києві для надання письмових пояснень, останній, прибувши до поліції, відмовився надавати свої будь-які показання з приводу даного ДТП.

Із письмових пояснень іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 вбачається, що 02.11.2020 року, він, рухаючись по Харківському шосе зі сторони вул. Тростянецька в сторону вул. Братиславська в м. Києві, перед світлофором увімкнув лівий поворот та зупинився, в цей момент відчув удар іншого автомобіля в багажник, ударом його відкинуло до переднього авто, проте пошкоджень на ньому виявлено не було. Вийшовши з ТЗ він, ОСОБА_2 , став оглядати пошкодження свого автомобіля, і в цей час побачив, як водій автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , який в`їхав в нього, завів своє авто та втік з місця ДТП.

Інший учасник ДТП - ОСОБА_3 в своїх письмових пояснення вказав, що 02.11.2020 року рухався по вул. Харківське шосе, 158 в м. Києві, зупинився на червоне світло світлофору та почув скрип тормозів спричинений від удару автомобіля. Вийшовши зі свого авто, побачив, що в автомобіль «Хюнадай», д.н.з. НОМЕР_2 , в`їхав автомобіль «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого, на його думку був неадекватний водій. Поки оглядали автомобілі на пошкодження, водій ТЗ «Шкода» зник з місця ДТП. Оглянувши своє авто, ОСОБА_3 пошкоджень не виявив.

Вважаю, що пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є чіткими, детальними, послідовними та повністю узгоджуються як між собою, так і з іншими доказами, наявними в матеріалах справи, а саме даними: протоколів про адміністративні правопорушення, складених відносно ОСОБА_1 , з яких вбачається, що саме останній порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, що призвела до пошкодження транспортного засобу «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2 , після чого не викликавши працівників поліції залишив місце пригоди; схеми місця ДТП, яка складена уповноваженою особою та враховуючи той факт, що ОСОБА_1 залишив місце пригоди, підписана лише водієм автомобіля «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_2 без будь-яких зауважень, зокрема щодо місця зіткнення, характеру та локалізації механічних пошкоджень, отриманих його транспортним засобом, диском, на якому містяться фотографії з місця ДТП та даними рапорту працівника поліції.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, доведена в повному обсязі.

Враховуючи особу правопорушника та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення за статтей 124 КУпАП у виді штрафу, за 122-4 КУпАП у виді громадських робіт.

З урахуванням прийняття рішення про накладення різних за видом стягнень та не визначення у зв`язку з цим ступеню тяжкості вчинених правопорушень, підстав для застосування положень ст. 36 КУпАП не вбачається.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_4 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2020 р.), що становить 420 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 124, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративні стягнення за:

- ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень;

- ст. 122-4 КУпАП у виді громадських робіт на строк 40 годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

Вилучене посвідчення водія - повернути власникові.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання її законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя