ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/972/21 Головуючий в 1 інст. Білоусова О.М.
Провадження №33/807/407/21 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 його захисника - адвоката Амельченка М.Д. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою адвоката Амельченка М.Д. на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює водієм в «Аскет шипінг», проживає за адресою: АДРЕСА_1 в НОМЕР_1 від 20 серпня 2014 року, визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 600 НМДГ, що становить 10200 гривень. Позбавлено ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімум для працездатних осіб, що становить 454,00 грн.

Згідно з постановою суду, відповідно до протоколу серії ОБ № 103988 від 03 лютого 2021 року, 03 лютого 2021 року о 22 годині 06 хвилин в м.Бердянськ, вул. Волонтерів, 71 «Г» водій керував автомобілем ВАЗ-21104 днз НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат огляду Драгер позитивний - 1,10%, від проходження експертизи на стан сп`яніння у лікаря нарколога відмовився, чим порушив п.2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Амельченко М.Д. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, постанову суду скасувати та провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що суддею проведено судовий розгляд формально, без з`ясування всіх обставин справи. З матеріалів справи вбачається, що судом порушено вимоги щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування та дослідження всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Під час розгляду справи суд першої інстанції для з`ясування всіх обставин вчинення адміністративного правопорушення та перевірки версії сторони захисту не викликав свідків, про що заявлялось клопотання. Таким чином, апелянт вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи порушено вимоги процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Захисник вважає, що Акт огляду не може бути визнано належним доказом, так само як і показання Драгера, оскільки цей засіб визнано поза законом.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували вчинення правопорушення, оскільки в протоколі не вказано про проведення будь-якої фото чи відео фіксації.

Працівникам поліції порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння. Особа не направлялась до закладу охорони здоров`я.

Вважає, що працівники поліції порушили право ОСОБА_1 на захист, оскільки не забезпечили його адвокатом.

В протоколі від 03 лютого 2021 року в фабулі взагалі нічого не зрозуміло, текст є нерозбірливим, однак суд не має права самостійно редагувати фабулу адміністративного правопорушення, викладену в протоколі.

Окрім того, апелянт вважає, що ч.1 ст.130 КУпАП була виключена, а відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння скасована. А тому провадження у справі має бути закрито на підставі п.6 ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник також посилається на ту обставину, що ОСОБА_1 є працівником ТОВ «Аскет Шиппінг», де працює водієм, і позбавлення його водійських прав призведе до того, що останній втратить роботу і його сім`я буде голодувати.

Також зазначає, що з наданого до матеріалів справи відеозапису убачається, що події немає.

Заявлене захисником - адвокатом Амельченком М.Д. клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки копія постанови учасникам процесу не направлялась, та отримана захисником безпосередньо в суді 13 травня 2021 року (що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи (а.с.57), вже 14 травня 2021 року останнім подано апеляційну скаргу, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не вбачається.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Амельченка М.Д.,які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться:

в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №103988 від 03 лютого 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу, за згодою водія, за допомогою технічного засобу «Драгер», в присутності двох свідків, результат тесту 1,10%о. Від проходження огляду у лікаря-нарколога в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. На місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується його підписом (а.п.1);

в роздруківці результатів огляду з алкотестера (а.п.2);

в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 : запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, млява мова, проведений огляд останнього на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер», за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено алкоголь в крові 1,10%о, з результатами даного огляду ОСОБА_1 був згоден, що підтверджується його підписом (а.п.4); в письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 03 лютого 2021 року, згідно з якими в їх присутності проводився огляд на стан сп`яніння водія за допомогою технічного засобу «Драгер», результат 1,10%о (а.п.6,7);

в направленні на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння від 03 лютого 2021 року, згідно з яким у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнин рота, хитка хода (а.п.8);

відеозаписом, на якому окрім іншого зафіксовано обставини проведення огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу (а.п.9).

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, повністю відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на досліджених доказах.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 03 лютого 2021 року він їхав на робочому автомобілі та був зупинений співробітниками поліції. Працівниками поліції було запропоновано продути Драгер для встановлення факту сп`яніння. Він продував апарат Драгер, та трубка до апарату була вже приєднана. Зауважив, що не пам`ятає щоб при цьому були присутні свідки. Після продуття він просив відвести його до ПНД, але йому було відмовлено. Зазначив, що сам їздив до ПНД, але не зміг пройти огляд на стан сп`яніння, тому що не мав направлення від співробітників поліції.

З метою перевірки доводів сторони захисту судом першої інстанції допитані поліцейський та свідки.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_4 пояснив, що 03 лютого 2021 року він зупинив ОСОБА_1 , який в нетверезому стані керував автомобілем. ОСОБА_1 було роз`яснено його права та він пройшов перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер. Зауважив, що до матеріалів справи долучено диск з відеозаписом, на якому зафіксовано, що правопорушник керує транспортним засобом. Також вказав, що при цьому були присутні свідки. Свідками були водії, які проїжджали поряд. Свідоцтво МОЗ на алкотестер Драгер в наявності. При складанні адміністративного матеріалу було виписано направлення до лікаря для проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння, але правопорушник відмовився від проходження перевірки у лікаря.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він їхав вночі 03 лютого 2021 року біля кафе «Стрілець» по вул.Піонерській та його зупинили і попросили бути свідком. ОСОБА_1 особисто він не знає. Права і обов`язки правопорушнику було роз`яснено та запропоновано продути алкотестер Драгер, на що останній погодився. На алкотестері була позначка про наявність алкоголю. Також ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до ПНД, але останній відмовився.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 вказав, що 03 лютого 2021 року він проїжджав по вул.Піонерській, де був зупинений співробітниками поліції. Він вийшов з машини, правопорушник стояв збоку та був у нетверезому стані. ОСОБА_1 було роз`яснено його права і обов`язки, він не відмовлявся продувати Драгер, але відмовився їхати до ПНД. Драгер показав позначку більше одиниці. Вказав, що поліцейський говорив, що проводиться відеозйомка.

Отже, доводи апелянта про те, що його клопотання про виклик свідків залишено судом першої інстанції без задоволення, спростовується змістом оскаржуваної постанови, з якої убачається що допитані судом свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер» та результати цього огляду, а також те, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки.

Доводи апелянта про недопустимість як доказу акту огляду є необґрунтованими.

Так, відповідно до п.10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерство внутрішніх справ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Як убачається з акту огляду, наявного в матеріалах справи, щодо ОСОБА_1 проведений огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер» №ARCD - 0563, в результаті якого встановлено наявність алкоголю в крові 1,10%о.

Твердження апелянта про недопустимість як доказу показань вищевказаного технічного засобу є також необґрунтованим, з огляду на таке.

Відповідно до положень п.6 Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

Газоаналізатор (алкотестер) - це прилад для визначення кількості алкоголю в крові (без аналізу крові безпосередньо) шляхом вимірювання концентрації парів спирту у видихуваному повітрі та застосування коефіцієнтів перерахунку, що визначаються експериментально. При вдиху повітря надходить у легені і збагачує кровоносні судини киснем, «відбираючи» з кровоносних судин вуглекислий газ і насичуючись парами спирту.

Газоаналізатор Drager Alcotest зареєстрований та внесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком (п.43), затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів № 1529 від 29 грудня 2014 року.

Правомірність використання газоаналізатора Drager Alcotest 6810 підтверджується сертифікатом калібрування алкотестера, свідоцтвом про його повірку та сертифікатом затвердження його типу, що містяться в матеріалах справи.

Твердження апелянта про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки в протоколі не вказано про проведення будь-якої фото чи відео фіксації, є безпідставними.

В самому протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №103988 від 03 лютого 2021 року зазначено, що до нього додаються матеріали справи, у яких, згідно з описом, міститься і диск.

Відеозапис, що міститься на цьому диску, був досліджений судом у встановленому законом порядку та йому судом надано правильну оцінку.

При цьому, відеозапис не є єдиним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, цей запис повністю узгоджується з іншими доказами, що додані до протоколу.

Доводи апелянта про те, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не направлявся до закладу охорони здоров`я, є також необгрунтованими.

Відповідно до положень п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Даних про те, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу висловлював незгоду з результатами проведеного на місці огляду, матеріали справи не містять, а навпаки ці матеріали свідчать про протилежне. До медичного закладу для проходження огляду ОСОБА_1 їхати не забажав, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та актом огляду, у якому сам ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив те, що він згоден з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці.

Отже, твердження ОСОБА_1 про те, що він бажав проїхати до медичного закладу для проходження відповідного огляду, але йому в цьому було відмовлено, спростовуються вищевказаними доказами.

Твердження сторони захисту про порушення права ОСОБА_1 на захист є також безпідставними та спростовуються відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №103988 від 03 лютого 2021 року та показаннями свідків.

Як зазначено вище, при складанні протоколу ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується його підписом, будь-яких заяв від останнього не надходило.

Доводи апелянта про незрозумілість фабули, викладеної в протоколі, та її редагування судом першої інстанції спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №103988 від 03 лютого 2021 року та самою оскаржуваною постановою суду.

Доводи апелянта про необхідність закриття провадження в справі на підставі п.6 ч.1 ст.130 КУпАП були перевірені судом першої інстанції та на них є відповідь в оскаржуваній постанові, з якою погоджується і апеляційний суд.

З зазначеного приводу суд апеляційної інстанції додатково звертає увагу на таке.

До набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Після набрання чинності зазначеного вище Закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, виключено з ч.1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 КК України (Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень", який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені зміни до Закону № 2617-VIIІ.

Так, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX, у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадив нову редакцію ст.130 КУпАП та виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння, у зв`язку із запровадженням кримінальної відповідальності; у пункті 2 Розділу І Закону №2617-VIIІ виключено підпункт 171, яким доповнено КК України статтею 286-1.

Отже, залишилась адміністративна відповідальність за вчинення таких дій, тому підстави для закриття провадження в справі на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП відсутні.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом. Крім того, санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативного виду стягнення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника адвокат Амельченка М.Д., правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити адвокату Амельченку М.Д. строк на апеляційне оскарження постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу адвоката Амельченка М.Д. залишити без задоволення. Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 310/972/21