Номер провадження: 33/813/781/21
Номер справи місцевого суду: 523/5402/21
Головуючий у першій інстанції Алін С.С.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участю секретаря: Фабіжевської Т.С.,

за участі правопорушника ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18 травня 2021 року, якою за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців; стягнено на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №083015 від 19.03.2021р. встановлено, що 19 березня 2021 року о 11 годині 45 хвилин, ОСОБА_1 рухаючись в м. Одесі по вул. Республіканська, 1, керував транспортним засобом марки «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Вольво», реєстраційний номер НОМЕР_2 . В результаті ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18 травня 2021 року за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців; стягнено на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, 27 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати частково оскаржувану постанову та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в іншій частині постанову залишити без змін, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що фактичні обставини справи не оскаржуються, однак суд першої інстанції, притягуючи його до відповідальності, обрав занадто сурове покарання, не врахувавши всі обставини справи про адміністративне правопорушення, його особу та інші пом`якшуючі обставини.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, пояснення потерпілого ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18 травня 2021 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців, що є суворим видом стягнення, згідно санкції ст. 124 КУпАП.

Суд першої інстанції своє рішення в частині накладення даного виду стягнення мотивував тим, що давши оцінку всім обставинам даної справи, а також враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, ступінь його вини, ставлення правопорушника до вчиненого, суддя вважає, доцільним вжити таку міру адміністративної відповідальності, як накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення право керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

Однак, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, оскільки вважає, що безпідставно було накладено найсуворіший вид стягнення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визначені ст. 34 КУпАП, до яких зокрема відноситься: щире розкаяння винного; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає необхідним врахувати щодо ОСОБА_1 всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, не мав умислу порушувати Правила дорожнього руху, а також те, що на його утриманні знаходиться дві малолітніх дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомобіль є засобом для отримання заробітку та матеріального забезпечення сім`ї, апелянт є інвалідом другої групи, позитивно характеризується, його діями матеріальної шкоди не заподіяно.

При цьому, обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, такими, що обтяжують відповідальність, апеляційним судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Суд першої інстанції при прийнятті свого рішення не навів жодного доказу обставинам, на які він вказав при застосуванні виду стягнення. В матеріалах справи суду першої інстанції такі докази відсутні.

На підставі вищевикладеного, враховуючи дані про особу правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, керуючись вимогами статей 33, 34 КУпАП, апеляційний суд дійшов до висновку, що для виховання ОСОБА_1 і попередження ним, так і іншими особами нових правопорушень, буде справедливим і достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу.

Одночасно апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції помилково прийняв рішення про стягнення з правопорушника ОСОБА_1 , який є інвалідом другої групи, судового збору в сумі 454 грн, оскільки відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю I та II груп, а тому ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору за постановою про накладення адміністративного стягнення.

При таких обставинах, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а визначене в постанові судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18 травня 2021 року адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців, необхідно змінити на менш суворе, а саме на штраф у розмірі 340 гривень, що складає 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскаржувану постанову скасувати в частині стягнення судового збору.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18 травня 2021 року змінити в частині визначення покарання.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18 травня 2021 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік