Справа № 555/2075/20
Номер провадження 3/555/8/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року м.Березне

Суддя Березнівського районного суду Рівненської області Собчук А.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли від Березнівського відділення поліції Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, інваліда ІІІ групи -

- за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

- за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

Про права, відповідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повідомлений,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколами про адміністративне правопорушення серія АПР 18 № 750059 від 26 листопада 2020 року та серії АПР 18 № 750181 від 15 грудня 2020 року ОСОБА_1 притягується до відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення за наступних обставин: а саме 22 листопада 2020 року за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство в сім`ї, а саме вигнав свою матір ОСОБА_2 з її кімнати, тобто скоїв своїми діями правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП крім того,

26 листопада 2020 року о 18 год. 30 хв. за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство в сім`ї, а саме вчинив сімейну сварку відносно своєї матері ОСОБА_2 , тобто скоїв своїми діями правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 на розгляд справи з`явився, вини своєї не визнав, просив провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, жодних протиправних дій не вчиняв. Він є насельником Свято-Успенської Святогірської лаври, декілька разів на рік приїжджає до себе додому, щоб пройти курс лікування, оскільки має хронічну хворобу. Із своєю матір`ю сварки не вчиняв, матір з кімнати не виганяв, психологічного насильства відносно неї не вчиняв, жодних її речей не викидав із кімнати, а навпаки надав їй подушку та ковдру. Cуду пояснив, що його сестра та матір постійно ображають його, їм не подобається, що він проживає у батьківській хаті, створюють йому неналежні умови для проживання, мати допізна дивиться телевізор, сестра зі своїм чоловіком постійно ображають його честь та гідність. Чоловік сестри наніс йому тілесні ушкодження. Не дають готувати їсти, зберігати продукти харчування, змушений до них пристосовуватись, хочуть виселити його з хати. Нікого зі своїх рідних, із своєї кімнати не виганяв. Ніякої словесної чи фізичної сутички із своєю матір`ю не було.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Удод В.Ф. в судовому засіданні просив провадження по справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, зазначив, що працівник поліції порушив правила складання протоколу про адміністративне правопорушення, а викладене в них не відповідає фактичним обставинам справи. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Його клієнт протиправних дій не вчиняв. Наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 в судові засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, у якій просить за станом здоров`я та похилим віком розглядати справу відносно сина ОСОБА_1 у її відсутність. Пояснила, що її син поводить себе неправильно та безпідставно, вчиняє відносно неї та її дочки ОСОБА_3 різні неприємності. Просить про обставини справи допитати дочку ОСОБА_3 та зятя ОСОБА_4 . Результат розгляду просила залишити на розсуд суду.

Представник потерпілої ОСОБА_2 , адвокат Боротюк О.О. в судовому засіданні вказав, що у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 психологічного насильства в сім`ї, відносно останнього складені протоколи за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в яких викладені всі обставини справи, що підтверджують його винуватість у вчиненні ним адміністративних правопорушень. Просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Додатково пояснив, що після того, як ОСОБА_2 подарувала будинок своїй дочці ОСОБА_5 , її син ОСОБА_1 , дізнавшись про це, почав вчиняти систематичні домашні насильства, а саме вигнав ОСОБА_2 з кімнати та закрив її на ключ. До кімнати він нікого не пускає, на кухню, коли готує ОСОБА_1 ніхто заходити не хоче, щоб з ним не конфліктувати, не рахується з іншими члена сім`ї. На будь-які зауваження та наміри поговорити систематично починає сварки за свої права, провокує конфлікти. Потерпіла ОСОБА_2 перебуває у Святогірському монастирі разом з іншими своїми доньками. Просить визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень.

Свідок ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 виданий Березнівським РВ УМВС України в Рівненській області 18 квітня 2012 року) в судовому засіданні пояснила, що її брат ОСОБА_1 після того, як мати подарувала їй будинок, почав систематично вчиняти домашнє насильство відносно неї та матері. Він вигнав похилого віку матір з її кімнати, виніс її речі, сказавши, що це є його кімната і він робитиме там, що захоче, та застосував щодо неї психологічне насильство. ОСОБА_1 також постійно її ображає, говорить що вона в будинку є ніхто, що вона немає прав на будинок, систематично погрожує, що відбере будинок. Він щороку приїжджає до них як у відпуску, на декілька тижнів. Починає поводити себе не коректно, систематично з ранку та вночі ходить, поширює негативні емоції, голосно та сильно стукає, всюди розкидає свої речі, в ночі голосно говорить по телефону. При спробі зробити йому зауваження починаються сварки. Свідками їхніх сварок є її діти, які бояться виходити з кімнати.

Свідок ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області від 08.10.1997 року) пояснив, що свідком самої події не був, коли прийшов додому, зайшовши до будинку побачив, що його теща ОСОБА_2 сидить у прихожій на ліжку і біля неї лежали одіяло, ковдра та її ліки. При спробі з`ясувати що трапилося, йому пояснили, що ОСОБА_1 вигнав тещу з кімнати та закрив кімнату на ключ, щоб до неї ніхто не заходив. При спробі щось вияснити, ОСОБА_1 починає сваритися за свої права на будинок.

В судовому засіданні ДОП Березнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції Єремейчук В.Л., пояснив, що до Березнівського ВП 23 листопада 2020 року звернулася ОСОБА_3 із заявою, про вчинення її братом ОСОБА_1 домашнього насильства. А саме, що 22 листопада 2020 року він виганяв матір ОСОБА_2 з її кімнати, сказавши що це є його кімната та здійснював відносно неї психологічне насильство.

Відповідно до поданої заяви ОСОБА_3 , був складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На місце вчинення правопорушення виїзду здійснено не було, пояснень від ОСОБА_6 він не відбирав. Від сестри ОСОБА_1 , ОСОБА_3 пояснення також не відбиралися.

Пояснення від потерпілої ОСОБА_2 та її дочки ОСОБА_3 відбиралися пізніше, при повторному вчиненні ОСОБА_1 психологічного насильства в сім`ї, а саме 26 листопада 2020 року. ОСОБА_1 по факту вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП від надання письмових пояснень відмовився. З правопорушенням був не згідний. Самої події він не бачив, на місце події в момент інциденту не виїжджав, обставини викладені в протоколі були отримані виключно з письмової заяви ОСОБА_3 .

Суд дослідивши обставини справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні матеріали, протокол про адміністративне правопорушення, рахує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законі порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу серії АПР 18 № 750059 від 26.11.2020 року вбачається, що 22 листопада 2020 року ОСОБА_1 за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 вчинив психологічне насильство в сім`ї, а саме вигнав свою матір ОСОБА_2 з її кімнати, тобто скоїв своїми діями правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП, крім того

З протоколу серії АПР 18 № 750181 від 15.12.2020 року вбачається, що 26 листопада 2020 року о 18 год. 30 хв. за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство в сім`ї, а саме вчинив сімейну сварку відносно своєї матері ОСОБА_2 , тобто скоїв своїми діями правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства зокрема є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами вини ОСОБА_1 є протоколи про адміністративні правопорушення, письмова заява ОСОБА_3 від 23.11.2020р., та письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суд вважає, що дані докази не є беззаперечними та допустимими з наступних підстав.

Як видно з досліджених письмових доказів по справі, при складанні протоколів службовою особою всупереч положенням ст. ст. 245, 251 КУпАП не було з`ясовано повно і об`єктивно обставин справи, а відтак чи винен ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, чи є в його діях склад адміністративного правопорушення, чи підлягає він притягненню до адміністративної відповідальності.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Домашнє насильство це - дії або бездіяльність фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Домашнє насильство поділяється на види: фізичне насильство, психологічне насильство, сексуальне насильство, економічне насильство.

Психологічне насильство це - погрози вбити чи скалічити (в тому числі дітей);- словесні образи та приниження жестами й мімікою; - погрози відібрати дітей; - шантаж та маніпуляції, введення в оману для власної вигоди; - булінг (цькування, переслідування, залякування); - постійний та цілковитий контроль; - зневага як до особистості; - постійна критика та насмішки; - безпідставні звинувачення та формування почуття провини; - обмеження у контактах із близькими та друзями, у виборі кола спілкування; - нехтування правом на честь та гідність; - безпідставні ревнощі, обвинувачення у зраді; - дискримінація через переконання, віросповідання, походження, статус; - примушування спостерігати за насильством над іншими людьми чи тваринами; - погроза позбавити житла або особистого майна.

Психологічне насильство може характеризуватися такими ознаками: страхи, тривожність, постійне почуття небезпеки (завжди перебуває напоготові), нерішучість, повна безініціативність та відчуття безпорадності. Труднощі з концентрацією. Наявність скарг психосоматичного характеру.

Згідно ст. 1 Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" від 15 листопада 2001 року, під насильством в сім`ї слід вважати будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю. Психологічне насильство в сім`ї це насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими спеціально спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдатися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Виходячи з викладеного та з огляду на диспозицію ч. 1 ст.173-2 КУпАП, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки не доведена його вина в інкримінованому адміністративному правопорушенні.

Таким чином, оскільки вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, обставини щодо вини ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, обставини викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, є необґрунтованими і такими, що спростовуються доводами захисника та допитаних в судовому засіданні свідків.

Суд критично оцінює пояснення свідка ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оскільки вони є заінтересованими особами, що викликає сумнів у неупередженості наданих пояснень та ставить під сумнів їх незацікавленість.

Ураховуючи відсутність будь-яких інших доказів протиправної поведінки ОСОБА_1 , вказані покази не можуть бути беззаперечним свідченням учинення особою адміністративного правопорушення.

До письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 27.11.2020р. суд ставиться критично, оскільки вказані обставини жодним чином не підтверджуються, та спростовані в ході розгляду матеріалами справи, із вказаних пояснень не зрозуміло, які саме протиправні дії вчинив ОСОБА_1 .

Докази, які б доводили протиправність дій та вину у діях ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи відсутні, не надані такі дані і при розгляді справи судом.

Разом з тим, суд вважає, що в судовому засіданні не було доведено, що ОСОБА_1 вчинив дії, відповідальність за які передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Слід зазначити, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №750059 від 26 листопада 2020 року не зазначено час вчинення адміністративного правопорушення, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення. До протоколу не було додані пояснення потерпілої ОСОБА_2 на підставі яких повинен складатися протокол. Даний протокол АПР18 №750059 від 26 листопада 2020 року був складений на основі заяви дочки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Особисто працівники поліції на місце події вчинення правопорушення не виїздили, пояснень у потерпілої не відбирали. Також у протоколах про адміністративне правопорушення працівник поліції зазначає, що відносно ОСОБА_2 було вчинено домашнє насильство, однак він не вказує в якій формі воно виражалося, зокрема як саме ОСОБА_1 вчиняв психологічне насильство.

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, і оскільки переконливих доказів вини ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні, то всі сумніви щодо нього вирішуються на користь особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд робить висновок про те, що вказані у протоколах про адміністративні правопорушення обставини, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не видається можливим, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, в його діях.

Крім того, обставини викладені в протоколах зводяться виключно до цивільно правових відносин, які виникли між ОСОБА_1 та його сестрою ОСОБА_3 та підлягають вирішеню в порядку цивільного судочинства.

Розглянувши відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка передбачає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, керуючись ст.55 Конституції України, ст. 6 Конвенції " Про захист прав людини і основоположних свобод " від 04 листопада 1950 року, ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 173-2, ч. 1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд.

Повний текст постанови виготовлений 09.02.2021 року.

Суддя А.Ю. Собчук