КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
№ 33/824/2610/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 752/7206/2021

03 червня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Кулікова С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 06 квітня 2021 року, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 квітня 2021 року визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 грн.

Не погоджуючись з такою постановою суду, 15 квітня 2021 року ОСОБА_1 надіслала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 06 квітня 2021 року скасувати, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначала, що протокол, на який посилається суд першої інстанції як на доказ вини, є неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки в ньому не зазначено, у чому полягає невиконання нею обов`язків щодо виховання доньки, та яким чином її дії або бездіяльність призвели до ухилення від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання доньки, в чому полягає суть вчинених нею протиправних дій. Вказувала на те, що суд в порушення вимог ст.ст. 245,280 КУпАП, не з'ясував обставин, які мають значення для правильного розгляду і вирішення питання про наявність чи відсутність вини у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засіданні ОСОБА_1 не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, надіслала клопотання, в якому просила розгляд справи провести без її участі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

При цьому з об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого вказаною статтею, полягає в: ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАБ № 335723 від 08.03.2021 року, ОСОБА_1 неналежно виконує свої батьківські обов`язки у вихованні своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка 08.03.2021 року близько 20 год. 30 хв. після конфлікту подряпала ліву руку ножицями та погрожувала самогубством, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Як вбачається з рапорту, 08.03.2021 року о 20:36 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 08.03.2021 року о 20:35 год. за адресою АДРЕСА_1 , 10 хв. тому донька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 подряпала сама собі руки ножицями і погрожує самогубством. Заявниця ( ОСОБА_1 ) сказала, що вона лише попросила, щоб донька помила посуд. Допомога лікарів не потрібна, Просять направити психолога, оскільки донька стверджує, що батьки її не розуміють.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки підставою його складення було звернення самої ж ОСОБА_1 та протокол за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки в них не міститься даних про вчинення нею дій чи бездіяльності щодо ухилення від здійснення належних батьківських обов`язків.

Інших доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_1 від здійснення батьківських обов`язків відносно її доньки, матеріали справи не містять.

Таким чином, суд виходить із того, що в діях ОСОБА_1 не вбачається ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, що свідчить про відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини викладені в протоколі щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

З огляду на наведене, щодо недотримання судом першої інстанції положень ст. 245 КУпАП та обґрунтованості доводів апеляційної скарги, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 06 квітня 2021 року, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП - скасувати, закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду С.В. Кулікова