Номер справи 623/435/21
Номер провадження 3/623/142/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Бєссонова Т.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюма Харківської області, громадянина України, тимчасово не працюючого, який займається веденням домашнього господарства, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 04.03.2015 року Ізюмським РС ГУ ДМС України в Харківській області,

за частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Права, передбачені статтею 268 КУпАП, правопорушнику роз`яснені.

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 069545 від 05 лютого 2021 року, складеного дільничним офіцером поліції Супрун В.В., громадянин ОСОБА_1 о 16 годині 00 хвилин 26 січня 2021 року вчинив сварку зі своєю бабусею ОСОБА_2 , під час якої висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, що викликало у останньої емоційну невпевненість та завдало шкоди її психологічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав.

Факт правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ВАБ № 069545 від 05 лютого 2021 року, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , правопорушника ОСОБА_4 , рапортом щодо реєстрації заяви про домашнє насильство в ЖЄО, довідкою АРМОР, копією паспорта правопорушника, іншими матеріалами справи.

Аналізуючи досліджені докази, пояснення ОСОБА_1 , надані ним в судовому засіданні, та наявні в матеріалах справи, оцінюючи встановлені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії правопорушника правильно кваліфіковані за ч.1 статті 173-2 КУпАП, оскільки він вчинив дії психологічного характеру, тобто домашнє насильство.

Згідно ч.1 ст.173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

У відповідності до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. Санкція ст. 173-2 КУпАП є альтернативною, що дає можливість визначити стягнення з урахуванням форми вини та даних про особу, що притягується до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до ст.ст. 33, 34 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.

Щире каяття правопорушника суд визнає обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи викладене вважаю, що застосування заходів у вигляді накладення адміністративного штрафу є необхідним для виховання ОСОБА_1 , з урахуванням чого приходжу до переконання про доцільність накладення на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави, межі якого передбачені санкцією ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.

На підставі ст. 173-2 ч.1, керуючись ст.ст. 27, 283 п.1, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 коп. на користь держави (призначення платежу: адміністративні штрафи та санкції, отримувач коштів: ГУК Харків обл/МТГ Ізюм/ 21081100, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37874947, номер рахунку (IBAN) UA0020575, код класифікації доходів: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні (отримувач коштів: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету22030106.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Т. Д. Бєссонова.