Справа № 724/1179/21
Провадження № 3/724/591/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року суддя Хотинського районного суду Чернівецької області Гураль Л.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2021 року о 23:27 годині в м. Хотин, Чернівецької області, по вул. Олімпійській, 82, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Volkswagen Golf, н/з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, результат позитивний 1,27 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення йому особисто судової повістки (11.06.2021 року), про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності суду не надав.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 суд враховує, що останній був добре обізнаний з фактом складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 09.06.2021 року, на його адресу було направлено судову повістку.

Слід звернути увагу на той факт, що ОСОБА_1 не заявляв жодних клопотань до суду і не висловлював своїх міркувань щодо законності складення адміністративного протоколу.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи закінчення строків притягнення особи до відповідальності, суд вважає, що слід вирішити справу за відсутності ОСОБА_1 , який був повідомлений належним чином про судове засідання, та провести судовий розгляд в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 098335 від 29.05.2021 року (а.с. 1), із якого вбачається, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Volkswagen Golf, н/з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, результат позитивний 1,27 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де вказана результат огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а саме: 1,27 проміле;

- роздруківкою із показами алкотестера ДРАГЕР 6810, результат огляду ОСОБА_1 позитивний 1,27 %;

- направленнями водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стан алкогольного сп`яніння до ЧОНД та за допомогою алкотестера Драгер;

- відеозаписом події, де зафіксовано, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, прилад показав позитивний результат 1,27 проміле.

Приймаючи до уваги викладене, суддя робить висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, так як посилання інспектора поліції про факт порушення даним громадянином вимог п. 2.9а ПДР України, за наведених в матеріалах справи обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, які покладені в основу прийнятого рішення.

Згідно положень п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, медичний огляд на стан сп`яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП, тільки у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду.

При цьому, жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, не надано, не здобуто таких і в процесі розгляду справи.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у водія ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 13.01.2009 року.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суддя виходить з характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність не встановлено та інших вимог ст. 33 КУпАП.

Таким чином, враховуючи, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відноситься до суспільно небезпечних, носить умисний характер дій порушника та свідчить про його неповагу до безпеки руху, приходжу висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме таке покарання буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника, ступеню його вини та його вихованню і запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 280, 283, 284, 294, 303 ч.1, 401 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення: штраф у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області.

Строк пред`явлення постанови до виконання: протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: Л. Л. Гураль