КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/3483/2021 Постанова винесена суддею Вознюком С.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та захисника Столяра О.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Столяра О.А. на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні сина, 2009 р.н., працюючого водієм у ФОП ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2021 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

Згідно з постановою суду, 24 травня 2021 року о 05 год. 06 хв. по вул. Покровського, 14 в м. Борисполі Київської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку, зі згоди водія, в ЗОЗ КНП ББЛІЛ, що підтверджується висновком №110 від 24.05.2021, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Столяр О.А., вважаючи постанову суду незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, просить її скасувати, а провадження по справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції розгляд справи було проведено у порушення вимог ст.ст. 245, 251, 252, 268, а саме: не було роз`яснено ОСОБА_1 , що при розгляді справи він має право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права; розгляд справи проведено без повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, без дослідження відео поліцейських, не допитано поліцейських та свідків по справі, не досліджено протокол про адміністративне правопорушення, при цьому не зрозуміло, звідки поліцейська взяла і внесла у протокол проміле - 0,44 та 0,36.

Крім того, зазначає, що прирозгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 участі не приймав, про час та дату проведення засідання не знав, а чекав, що прийде повістка чи повідомлення, проте нічого не отримав, тому був позбавлений можливості реалізувати у суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема право давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

Щодо того, що стан сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується висновком №110 від 24.05.2021, то у даному висновку не зазначено, яким приладом здійснювалось його тестування на вміст алкоголю, чи відбиралась кров, чи він дихав у незрозуміло який прилад, а також не зазначено які проміле у нього встановлено.

Окрім цього, зазначає, що після складання протоколу ОСОБА_1 розписався у протоколі, там де йому вказала поліцейська, та зазначив, що з протоколом незгоден та всі показання надасть у суді, і після того, як поліцейська сказала, щоб він чекав виклик у суд, він сів за руль та поїхав розвозити товар.

При цьому, як вбачається, поліцейська акт огляду транспортного засобу не складала та водія від подальшого керування транспортним засобом не відстороняла, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Також вказує й на те, що за весь час роботи водієм на підприємстві, ОСОБА_1 жодного разу не притягувався до відповідальності за вжиття алкогольних напоїв.

Таким чином, матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів, а його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 та захисника Столяра О.А. на підтримку доводів апеляційної скарги, а також свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені у судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, підписано відповідною посадовою особою та й самим ОСОБА_1 без будь-яких зауважень, який у поясненнях вказав, що зі змістом протоколу ознайомлений та пояснення надасть у суді; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого, огляд ОСОБА_1 проводився в КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810», який за результатами такого мав показники 0,44 ‰ та 0,36 ‰; висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №110 від 24.05.2021 року, відповідно до якого, ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та який містить підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з результатами огляду, а також рапорті працівника поліції БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області Азарової Г. та відеозаписі з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Посилання в апеляційній скарзі на недопустимість висновку щодо результатів медичного огляду №110 від 24.05.2021, так як у ньому не зазначено, яким приладом здійснювалось тестування ОСОБА_1 на вміст алкоголю, чи відбиралась кров, а також не вказані результати огляду на приладі - яку кількість проміле у нього встановлено, є безпідставними, оскільки даний висновок складається на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду, а як вбачається з наданого на запит суду апеляційної інстанції КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №110, складеному 24.05.2021 року о 5 год. 25 хв., огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest 6810» о 5 год. 25 хв. 24.05.2021 р., дата останньої повірки - 22.08.2020 р., результат обстеження - 0,44 ‰, результат обстеження через 20 хвилин - 0,36 ‰, і за результатами огляду ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З цих підстав не заслуговують на увагу і доводи апелянта про відсутність даних, з яких працівник поліції внесла у протокол про адміністративне правопорушення показники стану сп`яніння - 0,44 ‰ та 0,36 ‰, адже такі внесені працівником поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, після проходження ОСОБА_1 оглядуна стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest 6810», з акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №110 від 24.05.2021 року.

В той же час, всі види газоаналізаторів Drager Alcotest зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу Драгер «Alcotest 6810».

До того ж факт проходження огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння в КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest 6810» із результатом обстеження - 0,44 ‰ та результатом обстеження через 20 хвилин - 0,36 ‰, підтверджується рапортом працівника поліції БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області Азарової Г. та відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, який був переглянутий у судовому засіданні під час апеляційного розгляду за участі ОСОБА_1 та його захисника Столяра О.А., відповідно до яких, працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 , виявивши у нього ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували останньому пройти огляд на стан сп`янінняу медичному закладі, на що останній погодився та у лікарні добровільно почав видихати у прилад Драгер, показники тесту спочатку склали 0,44 ‰, а через 20 хв. - 0,36 ‰, при цьому ОСОБА_1 погодився з виявленими результатами, у зв`язку з чим відносно нього і було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який було зачитано йому працівником поліції вголос.

Також і під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не заперечував подій, які зафіксовані на відеозаписі з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, підтвердивши їх відповідність дійсності, та вказав, що він не вживав алкоголю, а погодився з результатами огляду лише тому, що в його автомобілі був товар на велику суму товар та який швидко псується, і у разі його зіпсованості, йому б довелося за нього платити.

При цьому, ні апеляційна скарга, ні матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 , вважаючи дії інспекторів поліції з вказаного приводу неправомірними, оскаржував їх в установленому порядку.

А тому такі твердження ОСОБА_1 розцінюються як спосіб захисту та намагання ухилитися від відповідальності за вчинене.

Що стосується доводів захисника про розгляд справи судом першої інстанції у відсутність ОСОБА_1 та порушення у зв`язку із цим його права на захист, надання пояснень та заявлення клопотань, то зазначені права ОСОБА_1 в повній мірі реалізовані в суді апеляційної інстанції, проте будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ні ОСОБА_1 , ні його захисником не надано.

Крім того, за наявної сукупності раніше згаданих доказів, відсутність ОСОБА_1 у судовому засіданні ніяк не вплинула на доведеність його винуватості у вчиненні правопорушення.

Надуманими є і посилання захисника на неповноту та однобічність судового розгляду з огляду на те, що у судовому засіданні не було допитано працівників поліції та свідків по справі, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 подавав до суду першої інстанції клопотання про допит працівників поліції та свідків, а відеозапис подій, який є об`єктивним доказом у справі, на якому зафіксовано обставини проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, доводить відсутність порушення процедури огляду ОСОБА_1 на виявлення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а також про дотримання вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Крім того, слід зауважити, що, згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться у присутності поліцейського, тобто проведення огляду в закладі охорони здоров`я за участю двох свідків не передбачено КУпАП.

Також, виходячи з того, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився саме у медичному закладі, за результатами якого встановлено його перебування в стані алкогольного сп`яніння, то у працівників поліції і не виникало обов`язку складати Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому, у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року, зазначаються результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного лише поліцейським.

Що стосується посилань захисника в апеляційній скарзі на те, що поліцейські не виконали вимоги ст. 266 КУпАП щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що викликає сумнів у законності дій поліцейських, що підтвердив під час апеляційного розгляду і свідок ОСОБА_3 , який надав пояснення про те, що вранці йому подзвонив ОСОБА_1 , який є його сусідом та з яким вони разом працюють, та попросив назвати свій номер посвідчення водія, щоб його вписали у протокол, що начебто він забирає автомобіль ОСОБА_1 зі штрафмайданчику, так як у ОСОБА_1 працівники поліції забрали права, але сам він в цей день у м. Бориспіль не приїжджав і ніяких документів у працівників поліції не підписував, то такі обставини жодним чином не спростовують висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 (а) ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. А тимчасове вилучення посвідчення водія, що було здійснено інспектором, також є заходом забезпечення провадження, яке, згідно зі ст. 265-1 КУпАП, застосовується у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

Таким чином, висновок в протоколі про адміністративне правопорушення і в постанові судді про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події.

При цьому суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Столяра О.А. залишити без задоволення, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.