Справа № 215/147/21
ПОСТАНОВА
01 лютого 2021 року м. Кривий Ріг
Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Квятковський Я.А. розглянувши матеріали, які надійшли з Тернівського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України; яка протягом року не притягалася до адміністративної відповідальності; яка працює керуючою магазином ТОВ «РУШ»; проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,-
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №116253 від 09.01.2021 ОСОБА_1 09.01.2021 приблизно о 10:00 год. ОСОБА_1 знаходячись на робочому місці у магазині «Єва 69А», здійснила продаж промислових товарів, а саме жіночих трусів, чим своїми діями порушила п.п.4 п.3 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.
Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, про що свідчить її особистий підпис в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №116253 від 09.01.2021, крім того надала суду письмові пояснення, де просила закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, так як вона жодного правопорушення не вчиняла, оскільки вона є найманим працівником, та 09.01.2021 року магазин здійснював торгівельну діяльність у режимі "Склад. Пункт адресної доставки замовлень", що постановою Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 дозволено. Адресна доставка замовлень у розумінні торговельної діяльності у мережі магазинів EVA передбачає здійснення замовлення покупцем поза магазином, доставка замовлення здійснюється на адресу магазину для отримання замовлення покупцем (якщо не здійснена он-лайн оплата, то покупець оплачує замовлення на касі). Крім того, вона, як адміністратор торгівельного залу магазину Єва є найманим працівником і не наділена повноваженнями приймати рішення про роботу магазину. Дані рішення приймаються виключно Генеральним директором ТОВ Руш.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».
Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції ООН про захист прав людини і основоположних свобод,кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення. Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.
За даних обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, суддя вважає можливим розгляд справи провести за відсутності ОСОБА_1 , оскільки положення ч.2 ст. 268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової участі особи в судовому засіданні під час розгляду вказаної категорії справ.
Дослідивши матеріали справи, прихожу до таких висновків.
Суддею встановлено, що згідно протоколу ОСОБА_1 09.01.2021 приблизно о 10.00 год. будучи керуючою магазина «Єва 69А», здійснила продаж промислових товарів, а саме жіночих трусів, чим своїми діями порушила п.п.4 п.3 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.
Так, ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб" , іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.
Так, відповідно до ст. 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб , карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 44-3КУпАП .
Відповідно до п.п.4 п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 в редакції на час складання протоколу, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім, зокрема, торгівлі виключно товарами, що належать до продуктів харчування, лікарських засобів, виробів медичного призначення, засобів гігієни, побутової хімії, засобів зв`язку, друкованих засобів масової інформації, ветеринарних препаратів, кормів, насіння, засобів захисту рослин на торговельних площах, не менш як 60 відсотків яких призначено для торгівлі такими товарами. Торговельна діяльність іншими групами товарів може відбуватися лише із здійсненням адресної доставки замовлень.
Отже, заборона здійснення діяльності стосується саме суб`єкта господарювання і тому в даному випадку суб`єкт адміністративного правопорушення є спеціальний.
Згідно до ч.ч.1, 2 ст.3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.
Відповідно до ст.42 ГК України,підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Згідно з ч.ч.1, 2ст.55 ГК України,суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Згідно до ст.6 5ГК України,управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.
Таким чином, відповідальність за порушення заборони здійснення торгівельної діяльності в період карантину може нести лише власник підприємства або уповноважена ним посадова особа.
Так, у даному випадку судом встановлено матеріалами справи факт перебування ОСОБА_1 на робочому місці в магазині 09.01.2021 та факт відчудження товару у цей час.
Разом з цим, доводи ОСОБА_1 про те, що вона не є субєктом правопорушення не спростовані. Так, в матеріалах справи відсутні докази про наявність в ОСОБА_1 статусу суб`єкта господарювання, а також про перебування ОСОБА_1 на посаді керуючою магазину Ева 69-А і про її посадові обовязки на підтвердження наявності повноважень зупинення торгівлі , що має істотне значення для притягнення особи до адміністративної відповідальності .
Крім того, судом встановлено, що згідно копії наказу генерального директора ТОВ "Руш" (м.Дніпро) від 06.01.2021 року № 5, у всіх магазинах мережі Єва , заклад у період з 00 годин 00 хвилин 08.01.2021 по 00 годин 00 хвилин 25.01.2021 працює в режимі "Склад. Пункт адресної доставки замовлень". Незважаючи на це доказів перебування покупця усередині приміщення магазину , тобто відвідування магазину, до протоколу поліцейським не долучено. Надана суду копія квитанції лише підтверджує факт купівлі товару в режимі складу і адресної доставки, що законом не заборонено .
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення .
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку . Згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.
У справі Карелін проти Росії ( Karelin v. Russia ,заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, при відсутності достатніх і переконливих доказів скоєння адміністративного правопорушення та наявності вини ОСОБА_1 , справу про адміністративне правопорушення у відношенні неї слід провадженням закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст.44-3 КУпАП.
Керуючись ст.ст.245, 247, п.1, 280 КУпАП України, суддя,-
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня ухвалення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який ухвалив постанову.

Суддя :