26.05.2021 Єдиний унікальний номер 205/3201/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 травня 2021 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Скрипник К.О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягається до адміністративної відповідальності ч. 4 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 482173 від 09.04.2021 року, ОСОБА_1 не в повному обсязі займається вихованням свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 06.09.2020 року о 19.20 год., у дворі НВК № 106, за адресою: м. Дніпро, вул. Метробудівська, 7, спричинив тілесні ушкодження середньої тяжкості неповнолітній ОСОБА_3 , 2009 року народження.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про день, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її присутності, тому суд на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП розглядає адміністративний матеріал у її відсутність.

В судовому засіданні батько дитини ОСОБА_4 підтвердив обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 482173 від 09.04.2021 року. Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 не вибачилася.

Частина 4 ст. 184КУпАП передбачає відповідальність за вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки злочину, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність. Разом з тим частиною 1 вищезазначеної статті передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 482173 від 09.04.2021 року, постановою про закриття кримінального провадження від 10 березня 2021 року, протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення від 09.09.2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 09.09.2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 09.09.2020 року, висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 2541, висновком експерта № 3192е від 19.11.2020 року.

Статтею 12 Закону України Про охорону дитинства від 26.04.2001 року на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст.150 Сімейного кодексу України. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого правопорушення та його характер, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність, суддя вважає доцільним застосування до ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.4 ст.184 КУпАП.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.184, 268, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 184 КУпАП на накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі ста десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1870 (одна тисяча вісімсот сімдесят гривень) 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір по справі на користь держави в розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подаються до відповідного апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя К.О.Скрипник