№ справи 317/203/21
№ провадження 3/317/146/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Нікітін В.В., розглянувши матеріал, який надійшов з ДПП УПП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 096454, 10.01.2021 о 14 год. 00 хв. на трасі Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя 475 км водій ОСОБА_1 , керуючи т/з ЕТАЛОН А079.34 д.н.з. НОМЕР_1 , який виконував регулярні пасажирські перевезення на маршруті Запоріжжя-Дніпро, кількість пасажирів у салоні перевищувала на 9 чоловік передбачену технічною характеристикою т/з, а саме 30 осіб, чим порушив вимоги Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєному адміністративному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався.

Вислухавши ОСОБА_1 , розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 096454 від 10.01.2021, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил карантину людей порушення санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У відповідності до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

При цьому, рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються, з-поміж іншого, тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. На період карантину можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності ч.ч. 2 та 3 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Як зазначено в п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 09 грудня 2020 року на всій території України продовжено встановлений 12 березня 2020 року карантин.

Підпунктом десятим пункту другого зазначеної Постанови КМУ на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії АА № 196454 від 10.01.2021, що складений відносно ОСОБА_1 , йому інкримінується перевезення пасажирів в кількості, яка перевищує кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Вина ОСОБА_1 в порушенні правил щодо карантину людей, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та його особистими поясненнями в суді, відеозаписом.

Визначаючи міру відповідальності ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Як було встановлено судом, факт порушення ОСОБА_1 правил щодо карантину людей знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.

В той же час, суд зважає на те, що ОСОБА_1 раніше ніколи не притягувався до адміністративної відповідальності. В матеріалах справи відсутні відомості щодо того, що внаслідок правопорушення, допущеного ОСОБА_1 було завдано шкоди правам або свободам будь-якої фізичної або юридичної особи. Не встановлено наявності конкретної шкоди, завданої громадському порядку.

Також суд вважає необхідним наголосити на значній сумі штрафу, яка мінімально передбачена статтею 44-3 КУпАП і сплата якої за незначне, на думку суду, правопорушення, може суттєво погіршити майновий стан особи. Вказана обставина свідчить про неспівмірність мінімально передбаченого покарання тяжкості вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, яке, на думку суду, може вважатись малозначним з урахуванням його конкретних обставин.

У відповідності до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 283, 284, 287, 289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності за вказане правопорушення через його малозначність на підставі статті 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справи закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Нікітін