КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2021 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби Юрківа В.В. на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12.03.2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12.03.2021 провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 Митного Кодексу України, відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Своє рішення суддя місцевого суду обґрунтував тим, що у справі відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 було відомо про те, що надані ним митному органу документи підроблені, одержані незаконним шляхом чи містять неправдиві відомості.

Посилання ж Київської митниці Держмитслужби на інформацію надану компанією «USA InterCargo, LLC» (США) (вх. № 33596/11/Е3 від 16.09.2020), в якій зазначено, що Компанія не здійснювала продаж чи транспортування транспортних засобів, які були об`єктом вказаного вище запиту, зокрема - транспортного засобу марки «TOYOTA» модель «RAV4», ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN): НОМЕР_1 , а наданий рахунок-фактура (інвойс) від 25.07.2020 № 250720-6, не є автентичним та виготовлений незаконно, не можна визнати безспірним доказом вини ОСОБА_1 у порушенні митних правил.

Ця інформація фактично надавалась для опрацювання і проведення подальшої повної і належної перевірки, чого не було зроблено.

Жодних переконливих доказів на підтвердження того, що наданий рахунок-фактура (інвойс) від 25.07.2020 № 250720-6 не відповідає дійсності, Київською митницею Держмитслужби під час розгляду справи не надано і не зазначено.

Крім того, електронний документ, має відповідати положенням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Однак, лист компанії «USA InterCargo, LCC» не відповідає вищезазначеним вимогам, що унеможливлює ідентифікацію відправника повідомлення, а зміст такого документа не є захищеним від внесення правок.

Відповідальною особою за митне оформлення, у даному конкретному випадку, є декларант Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 ). Жодних нормативно-правових обґрунтувань притягнення до юридичною відповідальності саме власника автомобіля - ОСОБА_1 , митним органом не надано.

Отже, у діях ОСОБА_1 відсутній умисел, як обов`язкова ознака суб`єктивної сторони складу інкримінованого їй правопорушення, на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання документів, що містять неправдиві відомості.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник Київської міської митниці Держмитслужби Юрків В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100% вартості товарів - безпосередніх предметів правопорушення, що становить 439 074, 00 грн., з конфіскацією цих товарів.

На обґрунтування апеляційної скарги представник митниці зазначає, що при прийнятті суддею місцевого суду рішення про закриття провадження у справі не взято до уваги, що рахунок-фактура (інвойс) від 25.07.2020 № 250720-6, який слугував підставою для пропуску транспортного засобу через митний кордон України, а в подальшому був поданий до митного контролю та оформлення разом з митною декларацією від 11.09.2020 № UA100120/2020/633285, фактично є недійсним, містить ознаки фіктивності та таким, що отриманий незаконним шляхом. Транспортний засіб марки «TOYOTA» модель «RAV4», ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN): НОМЕР_1 , переміщений через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару рахунка-фактури (інвойсу) від 25.07.2020 № 250720-6, отриманого незаконним шляхом, а також коносаменту від 31.07.2020 № ODS MEDUUB824206-6, який містить неправдиві відомості щодо відправника товару.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення представника Київської митниці Держмитслужби Глущенко Н.В., яка підтримала апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , захисника Горщара С.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи про вчинення адміністративного правопорушення, підставою для складання протоколу про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, стала відповідь компанії «USA InterCargo, LLC» (США) (вх. № 33596/11/Е3 від 16.09.2020), в якій зазначено, що Компанія не здійснювала продаж чи транспортування транспортного засобу марки «TOYOTA» модель «RAV4», ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN): НОМЕР_1 .

Разом з тим, повної і належної перевірки отриманої інформації Київською митницею Держмитслужби зроблено не було, жодних переконливих доказів на підтвердження того, що наданий рахунок-фактура (інвойс) від 25.07.2020 № 250720-6 є недійсним, містить ознаки фіктивності та таким, що отриманий незаконним шляхом Київською митницею Держмитслужби не надано.

Також правильним є висновок суду, що жодних нормативно-правових обґрунтувань притягнення до юридичною відповідальності саме власника автомобіля - ОСОБА_1 , митним органом не надано, тоді як відповідальною особою за митне оформлення, у даному конкретному випадку, є декларант Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 ).

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги вважаю, що при розгляді даної справи, суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірив обставини викладені у протоколі про порушення митних правил, дав цим обставинам належну оцінку та, приймаючи рішення про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 , дійшов правильного висновку про те, що остання не вчиняла дій спрямованих на переміщення зазначених товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання як підстави для переміщення товару документів, отриманих незаконним шляхом та неправдиві відомості щодо відправника товару, які б утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника митниці та скасування рішення судді місцевого суду.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Київської міської митниці Держмитслужби Юрківа В.В. - залишити без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12.03.2021, якою провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 Митного Кодексу України, відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя