Справа № 263/4870/21
Провадження № 3/263/1724/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Федоренко Тетяна Іванівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2021 року приблизно о 09 годині 51 хвилин, у м.Маріуполі, на пр.Миру, біля буд.67/30, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Nexia, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, розширені зіниці, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовилася у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 провину свою не визнав, зазначив, що не відмовлявся від проходження огляду у закладі охорони здоров`я та на підтвердження цього має відео на своєму телефоні, де ще до остаточного складання протоколу він працівникам поліції зазначив, що згоден пройти огляд. Дійсно на відеозапису працівників поліції міститься його відмова у присутності свідків від проходження медичного огляду в установі охорони здоров`я, чому він так сказав поіяснити не може, але з нм в автомобілі були його приятелі, які поспішали. Після того, як він впімав машину та відправив своїх друзів до вокзалу, щоб вони встигли на автобус, він підійшов ждо працівників поліції та сказав, що згоден пройти огляд, але працівники поліції йому відмовили та не захотіли його везти до лікарні. Також він заперечував проти проходження повного огляду. Оскільки має хронічне захворювання, тому мав хворобливий вигляд, наркотики не вживає та у стані норкотичного сп`яніння не перебував.

У відповідності до ч.1 ст.130 КпАП України передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, доведена належними доказами, дослідженими в судовому засіданні, зокрема, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 09.04.2021 року серії ДПР18 № 406364, що є самостійним доказом у справі, відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння, направленням на огляд водія з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння , рапортом поліцейського, відеозаписом.

З доданого до протоколу відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції відмовляється від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків, вказану відмову він висловлює кілька разів. Під час пропозиції пройти медічний огляд працівниками поліції не вказується, що пропонується проходити повний огляд, що спростовує позицію ОСОБА_1 , який в судовому засіданні зазначав, що йому пропонувалося пройти повний огляд та він не згодний був проходити саме повний огляд. Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час складання протоколу повідомляє працівникам поліції, що в нього є відеозапис, на якому він просить пройти медичний огляд але йому відмовлено, на що працівниками поліції зазначено, що у присутності свідків він відмовився від проходження такого огляду та про це складено протокол.

Суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 що він після відмови на вимогу працівників поліції пройти медичний огляд у присутності свідків, що зафіксовано на відеозапису, та вже під час закінчення складання протоколу погодився пройти такий огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, оскільки ОСОБА_1 на законну вимогу працівників поліції відмовлявся від проходження огляду у встановленому законом порядку, що є порушенням вимог п.2.5. ПДР України, крім того ОСОБА_1 не був позбавлений права самостійно пройти огляд у медичному закладі охорони здоров`я на спростування обставин, зазначних у протоколі.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена в повному обсязі, наявність відеозапису у ОСОБА_1 не спростовує доказів, що вчинення ним порушення вимог ПДР України та вчинення адміністративного рпавопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчинених правопорушень, які відноситься до грубих порушень ПДР України як такі, що безпосередньо впливають на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч.1 ст.130, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вигляді становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення.

Суддя Т.І.Федоренко