Справа №: 148/1951/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Саламаха О.В. розглянув матеріали, що надійшли з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду надійшов адміністративний матеріал, у якому зазначено, що 04.11.2020 о 21:30 год. ОСОБА_1 по вул. М. Леонтовича у м. Тульчин Вінницька області, керував автомобілем Chevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовився.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що був зупинений працівниками поліції, які стверджували, що він порушив Правила дорожнього руху, в стані алкогольного сп`яніння не перебував, на вимогу поліцейських в службовому автомобілі пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального засобу «Драгер», результат 0,00 %, однак працівники поліції вимагали пройти огляд на стан алкогольного, сп`яніння ще у медичному закладі, від чого він відмовився, оскільки уже пройшов огляд, свідків зазначених обставин не було, свідки вказані у протоколі були уже у відділі поліції, а не на місці зупинки транспортного засобу і проходження ним огляду. Так як у нього при собі не виявилося документів на транспортний засіб, працівники поліції йому погрожували відкриттям кримінального провадження за викрадення автомобіля у випадку відмови від підпису у протоколі, а тому він погодився написати, що їхав за кермом і вживав алкоголь.

Крім того, з аналогічних мотивів ОСОБА_1 подав через канцелярію суду клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник ОСОБА_1 адвокат Самар В.О. просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки працівниками поліції належним чином не зафіксовано факт правопорушення та допущено ряд порушень.

Свідок ОСОБА_2 надав пояснення згідно яких йому належить автомобіль Chevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_1 , який він часто разом з документами залишає за місцем роботи на АЗС «Титан» у м. Тульчин Вінницької області, та яким за потреби дозволяє колегам користуватися. Так, ввечері 04.11.2020 йому зателефонував ОСОБА_1 , який повідомив, що його зупинили працівники поліції та йому необхідно надати документи на авто для перевірки. Приїхавши з документами на місце зупинки ОСОБА_1 , біля магазину у центрі міста Тульчин, він побачив за кермом належного йому автомобіля працівника поліції та вони всі разом поїхали у відділ поліції, де в подальшому складалися якісь протоколи. Свій підпис у протоколі він ставив лише з метою забрати свій автомобіль, а також працівники поліції погрожували, що у випадку відмови від підпису складуть щодо нього протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду він не бачив.

Крім того, іншого свідка ОСОБА_3 , вказаної у протоколі щодо ОСОБА_1 , на місці зупинки транспортного засобу не було та він бачив її за склом у приміщенні чергової частини.

Свідок ОСОБА_4 зазначив, що ввечері 04.11.2020 перебував у центрі м. Тульчин Вінницької області, біля магазину, разом з ОСОБА_5 та приблизно о 21:00 год. побачив автомобіль Chevrolet Lacetti, з якого вийшов ОСОБА_1 , після чого приїхали працівники поліції та на їх вимогу останній сів у службовий автомобіль. При цьому, він бачив як ОСОБА_1 дув у «Драгер» у салоні автомобіля поліції. Будь-яких інших свідків, які могли б спостерігати зазначені обставини, не було.

Свідок ОСОБА_5 зазначила, що особисто не знайома з ОСОБА_1 ввечері 04.11.2020 була з ОСОБА_4 у центрі м. Тульчин Вінницької області, біля магазину, та бачила як ОСОБА_1 поїхав з працівниками поліції, а за кермом його автомобіля поїхав поліцейський.

Свідок ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, відомостей про причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 2), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 3), постанову БАА № 348129 від 04.11.2021 про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 6), суд прийшов до наступних висновків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП, встановлено відповідальність за відмову осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пункт 1.3 ПДР України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 ПДР України, встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

На підставі ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 за № 14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За приписами ч. 2 ст. 266 КУпАП, та п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я і Міністерства внутрішніх справ за № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція № 1452/735 від 09.11.2015), п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція № 1395 від 07.11.2015), огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом з тим, свідок ОСОБА_2 повідомив, що факт відмови ОСОБА_1 від огляду не бачив, підпису у протоколі зроби не з приводу зазначених обставин. Свідок ОСОБА_4 вказав, що бачив як ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомого спеціального технічного засобу.

Свідок ОСОБА_3 за викликом у судове засідання не з`явилася.

Згідно правової позиції висловленої у постанові Верховного суду за № 560/751/17 від 27.06.2019, письмові пояснення свідків адміністративного правопорушення без їх допиту у судовому засіданні є неналежними доказами.

Відтак, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, належним чином не зафіксовано.

Також, працівниками поліції на запит суду не надано будь-яких відеозаписів, на яких могли бути відображені події, що відбувалися під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 і складання протоколу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 266 КУпАП, передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення крім протоколу про адміністративне правопорушення, надано: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Однак, зазначені документи не можуть бути прийняті як належні і допустимі докази вини ОСОБА_1 , оскільки отримані з порушенням процедури їх складення і є недійсними.

При цьому, у матеріалах справи немає будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 протиправних дій пов`язаних з відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,

враховуючи, що правопорушення не зафіксовано належним чином, суд прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 62 Конституції України, ст. 1, 9, 130, 247, 251, 266, 287 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадженням закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області О.В. Саламаха