Справа № 234/7046/21
Провадження № 3/234/2225/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Чернобай А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Краматорського міського суду Донецької області матеріали, які надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, голови Ради адвокатів Донецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 188-46 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Краматорського міського суду Донецької області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 188-46 КУпАП.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення № 130-23/1/21 від 21.05.2021 року, Голова Ради адвокатів Донецької області Керанчук Л.Л., будучи розпорядником запитуваних документів та інформації, усвідомлюючи, що їх не надання Національному агентству є адміністративним правопорушенням, на письмовий запит Національного агентства не надала запитувані документи та інформацію, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 188-46 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, надала до суду письмові пояснення, згідно яких просила провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-46 КУпАП з тих підстав, що до 01.07.2019 року інформація про підвищення кваліфікації адвокатами мала надаватися до Рад адвокатів регіонів, а з 01.07.2019 розпорядником інформації про підвищення кваліфікації адвокатами є Вища школа адвокатури НААУ. У відповідь на лист НАЗК радою адвокатів Донецької області було надіслано листа (вих. № 109 від 05.04.2021), яким повідомлено, що адміністратором процесу підвищення кваліфікації адвокатів в Україні є Вища школа адвокатури Національної асоціації адвокатів України.

Системний аналіз положень Закону України «Про запобігання корупції», в частині що стосується діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції, Положення про Управління внутрішнього контролю НАЗК, посадової інструкції керівника Управління внутрішнього контролю НАЗК, ст. 188-46 КУпАП свідчить про те що лист НАЗК № 130-27/15790/21 від 22.03.2021 не є законною вимогою надати запитувані документи та інформацію в розумінні Закону 1700-VI, оскільки інформація та копії документів щодо підвищення кваліфікації адвокатом ОСОБА_2 за період його професійної діяльності, не стосується виконання покладених повноважень як на самостійний структурний підрозділ НАЗК - Управління внутрішнього контролю, так і НАЗК в цілому, відповідно до покладених завдань та повноважень передбачених Законом 1700-VI.

Також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не розкриває суть диспозиції ст. 188-46 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, у зв?язку із чим вимога НАЗК надати наявну інформацію та належним чином завірені копії документів щодо підвищення кваліфікації адвокатом ОСОБА_2 за період його професійної діяльності є законною, якими нормами чинного законодавства передбачений обов?язок надання запитуваних документів та інформації, тобто не конкретизовано в чому виразилися дії (бездіяльність) голови ради адвокатів Донецької області, відповідальність за які передбачена ч.1 ст. 188-46 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Бутко О.О. підтримав письмові пояснення ОСОБА_1 та просив закрити провадження у справі.

Вислухавши доводи адвоката Бутко О.О., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення. Відповідно до цієї норми - адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 188-46 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) Національного агентства з питань запобігання корупції щодо усунення порушень законодавства про запобігання і протидію корупції, ненадання інформації, документів, а також порушення встановлених законодавством строків їх надання, надання завідомо недостовірної інформації або не у повному обсязі.

Об`єктивна сторона правопорушення за представленими в протоколі про адміністративне правопорушення обставинами виражається в ненаданні у встановлений законодавством строк копій документів уповноваженій особі Національного агентства України з питань запобігання корупції на її запит, направленої відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 Закону України «Про запобігання корупції».

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-46 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала умисел, спрямований на ненадання у встановлені законом строки інформації на вимогу НАЗК, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суб`єктом вказаного правопорушення є особа, на яку розповсюджується дія Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 1 ст. 188-46 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне не надання інформації на вимогу НАЗК, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення зобов`язаний довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на не надання інформації на вимогу НАЗК.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство має право одержувати в установленому законом порядку за письмовими запитами від державних органів, органів влади Автономної республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань інформацію, необхідну для виконання покладених на нього завдань.

Частиною 8 статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи зобов`язані надавати запитувані Національним агентством документи чи інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, протягом десяти робочих днів з дня одержання запиту.

Судом встановлено, що складанню протоколу про адміністративне правопорушення № 130-23/1/21 передував запит Національного агентства за № 130-27/15790/21 від 22.03.2021 року на адресу Ради адвокатів Донецької області з вимогою надати наявну інформацію та належним чином завірені копії документів щодо підвищення кваліфікації адвокатом ОСОБА_2 за період його професійної діяльності.

На зазначений запит Національного агентства Головою Ради адвокатів Донецької області Керанчук Л.Л. від 05.04.2021 р. за № 109 надано відповідь, в якій зазначено, що підвищення кваліфікації адвокатами України регламентовано Порядком підвищення кваліфікації адвокатів України (нова редакція), затвердженим 21.09.2019 року рішенням РАУ № 111. Адміністратором процесу підвищення кваліфікації адвокатів в Україні є Вища школа адвокатури Національної асоціації адвокатів України.

Відповідно до суті протоколу про адміністративне правопорушення № 130-23/1/21, підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.188-46 КУпАП послугувало те, що вона, 05.04.2021 року, підписавши відповідь до Національного агентства з питань запобігання корупції на їх запит (вимогу), не виконала законні вимоги Національного агентства та не надала інформацію та належним чином завірені копії документів.

Перевіряючи викладені в протоколі доводи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, вважаю, що вони не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Так, в судовому засіданні встановлено, що рішенням звітно виборчої конференції адвокатів Донецької області від 07 жовтня 2017 року ОСОБА_1 обрано головою ради адвокатів Донецької області, та на підставі наказу № 3/1-к від 11.10.2017 ОСОБА_1 обіймає дану посаду з 12.10.2017 року.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» , у період між конференціями адвокатів регіону функції адвокатського самоврядування у регіоні виконує рада адвокатів регіону.

Установчим документом ради адвокатів регіону є Положення про раду адвокатів регіону, яке затверджується Радою адвокатів України.

Згідно п.п. 3.1.4 Положення про раду адвокатів Донецької області, затвердженого 18.09.2020 рішення Ради адвокатів України № 63, рада адвокатів регіону здійснює інформаційно методичне забезпечення адвокатів регіону, сприяє підвищенню їх кваліфікації.

Підвищення кваліфікації адвокатами України регламентовано Порядком підвищення кваліфікації адвокатів України (нова редакція), затвердженим 21.09.2019 року рішення РАУ № 111.

Відповідно до п. 6 та п. 11 Порядку підвищення кваліфікації адвокатів України, затвердженого рішенням РАУ від 14.02.2019 № 20, що набув чинності 01.04.2019 року, Адміністратором процесу підвищення кваліфікації адвокатів в Україні є Вища школа адвокатури Національної асоціації адвокатів України. Вища школа адвокатури НААУ веде облік і щорічно узагальнює інформацію про підвищення кваліфікації адвокатів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Аналогічна норма передбачена і Порядком підвищення кваліфікації адвокатів України, затвердженого рішенням РАУ від 21.09.2019 року № 111.

Пунктом 6 попередньої редакції Порядку підвищення кваліфікації адвокатів України, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 16.02.2013 року № 85, було встановлено що Ради адвокатів регіону ведуть облік і щорічно узагальнюють інформацію про підвищення кваліфікації адвокатів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до п. 2 Перехідних положень Порядку підвищення кваліфікації адвокатів України, затвердженого рішенням РАУ (нова редакція) від 21.09.2019 року № 111, слідує що отримані адвокатами залікові бали, сертифікати та інші документи, що підтверджують підвищення кваліфікації адвокатів, здобуті останніми до 01 липня 2019 року, зараховуються адвокатам як підвищення кваліфікації за відповідний період поданням відповідних карток підвищення кваліфікації адвокатів України, затвердженим рішенням РАУ № 85 від 16 лютого 2013 року, із змінами та доповненнями.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що до 01.07.2019 року інформація про підвищення кваліфікації адвокатами мала надаватися до Рад адвокатів регіонів, а з 01.07.2019 року розпорядником інформації про підвищення кваліфікації адвокатами є Вища школа адвокатури НААУ.

Із дослідженого у судовому засіданні запиту Управління внутрішнього контролю Національного агентства з питань запобігання корупції за № 130-27/15790/21 від 22.03.2021 року не вбачається за який саме період здійснення адвокатом ОСОБА_2 адвокатської діяльності необхідно надати документи та інформацію щодо підвищення кваліфікації адвокатом ОСОБА_2 .

Запит Управління внутрішнього контролю Національного агентства з питань запобігання корупції було здійснено 22.03.2021 року, а з 01.07.2019 року розпорядником інформації про підвищення кваліфікації адвокатами є Вища школа адвокатури НААУ.

Тому вважаю, що матеріали справи не доводять тих обставин, що ОСОБА_1 мала умисел на невиконання законних вимог Національного агентства шляхом ненадання у встановлений законодавством строк копій документів та інформації, що зазначались в запиті за № 130-27/15790/21 від 22.03.2021 року.

Інших матеріалів, які доводять вину особи у формі умислу в адміністративному правопорушенні, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.188-46 КУпАП, не надано.

При цьому, зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, обов`язок довести вказані обставини покладено на орган, який ініціює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (надалі Конвенція) кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Кадубец проти Словаччини» зазначено, що ст. 6 Конвенції гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів, незважаючи на те, що був вчинений адміністративний проступок, а не кримінальне діяння.

Суд не вбачає в діях ОСОБА_1 ознак умислу на ненадання інформації у встановлений законодавством строк, крім того її доводи не спростовуються матеріалами справи, а враховуючи, що суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-46 КУпАП, характеризується прямим або непрямим умислом, у даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-46 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки судом встановлено, що адміністративні матеріали не містять достатніх доказів вини ОСОБА_1 щодо вчинення нею правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-46 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, так як в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1, ст. 283 ч. 7 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221, 246, 247 п.1 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.188-46 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: