Справа № 161/9084/21
Провадження № 3/161/3422/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 14 червня 2021 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Черняк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 684733 від 08 травня 2021 року вбачається, що 08 травня 2021 року близько 20:00 год. гр.. ОСОБА_1 порушив заходи ТЩПСК п.2.3, який було винесено 01.05.2021 року, терміном 10 діб, по 10.05.2021 року, а саме, гр. ОСОБА_1 прийшов за місцем проживання потерпілої гр. ОСОБА_2 , припис серії АА 101060 від 01.05.2021 року. Правопорушення вчинене повторно протягом року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнав, пояснив, що колишня дружина перешкоджає його спілкуванню з сином. Також, заблокувала будь-які можливі способи зв`язку з своїми батьками, а тому, він змушений був приїхати до них додому, щоб домовитись про прогулянку з сином. При цьому, колишня дружина постійно провокує конфлікт власною поведінкою.

Дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положення ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за вчинення повторного протягом року домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Як вбачається з матеріалів справи, до протоколу про адміністративне правопорушення додано рапорт від 08.05.2021 року, письмову заяву ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_1 від 08.05.2021 року, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, скрін листування із мобільного пристрою, копію термінового заборонного припису серії АА 101060 від 01.05.2021 року.

З наданих ОСОБА_1 пояснень вбачається наявність між ним та колишньою дружиною ОСОБА_2 триваючих конфліктних міжособистісних відносин, наслідком чого, в т.ч., є перешкоджання спілкуванню батька з сином.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини,

Долучений до матеріалів справи скрін листування із мобільного пристрою підтверджує, що ОСОБА_1 здійснював переписку з колишньою дружиною виключно з метою побачення з сином.

Жодних інших доказів, таких як пояснення свідків, фото- чи відеозаписів на підтвердження викладених в протоколі обставин, до протоколу не надано.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

На переконання суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк