Справа № 226/1550/21
Провадження № 3/226/661/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Клепка Л.І., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з відділення поліції №2 Покровського районного управління ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Звірове Покровського району Донецької області, офіційного працевлаштування не має, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного мешкання: АДРЕСА_2 , за ст.173-2 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу, 11.05.2021 року о 19.20 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вчинив відносно співмешканки ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, що могло спричинити шкоду її психічному здоров`ю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої вини в інкримінованому йому правопорушенні не визнав і в обґрунтування своєї позиції суду пояснив, що з березня 2021 року він перебуває у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_2 , з якою проживає на АДРЕСА_2 . Співмешканка має двох доньок від попередніх шлюбів, а він сина. 11.05.2021 у поминальний день вони з дружиною вжили спиртні напої, після чого вона лягла спати, а він доглядав за дітьми. Приблизно о 15.30год дружина прокинулася і, будучи невдоволеною тим, що він перед її дітьми вихваляє свого малолітнього сина, затіяла сварку. Щоб уникнути конфлікту, він зібрав свої речі і, зателефонувавши батькам, попросив їх приїхати за ним. Дружині це також не сподобалося, і вона вирішила викинути його речі в під`їзд будинку, тим самим пошкодивши його комп`ютер, який він також вирішив забрати з собою. Коли приїхали батьки, він разом з дитиною поїхав до них, а вночі того ж дня від знайомого дізнався, що співмешканка написала на нього заяву до пліції про те, що він начебто побив її. Поясняє, що будь-яких умисних дій фізичного чи психічного характеру відносно ОСОБА_2 не допускав, погроз на її адресу не вислював.

Вказані обставини були повністю підтверджені в судовому засіданні і потерпілою ОСОБА_2 , яка суду пояснила, що її звернення до поліції було викликано бажанням нашкодити чоловікові. Зазначає, що в той же день вони з чоловіком примирилися і продовжують жити разом.

Надавши правову оцінку протоклу, доданим до нього матеріалам та показанням сторін, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з такого.

Згідно положень ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка ставиться у провину ОСОБА_1 , правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Поняття домашнього насильства визначено в ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству від 07 грудня 2017 року №2229-VIII, згідно якої домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Під психологічним насильством розуміється домашнє насильство, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суду не представлено.

Так як судом події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, в діях ОСОБА_1 не встановлено, провадження у справі відносно нього відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.245-249 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги і набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не подана.

Суддя Л.І.Клепка