ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2021 р. смт. Веселе

Суддя Веселівського районного суду Запорізької області Нагорний А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення №1 Мелітопольського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Веселе Веселівського району Запорізької області , працює по найму, проживає у будинку АДРЕСА_1 , за обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ВАБ № 590340 від 08.05.2021 р. про вчинення адміністративного правопорушення (справа № 313/608/21, провадження № 3/313/208/2021) вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у порушенні встановлених правил адміністративного нагляду, а саме: 07.05.2021 р. о 22 год. 30 хв. був відсутній за місцем мешкання у період часу з 22.00 год. до 06.00 год., що є порушенням п. 3) ч. 1 ст. 187 КУпАП - заборони виходу з будинку у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення та надані докази в їх сукупності, допитавши ОСОБА_1 , суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 2 ст. 187 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції.

З диспозиції зазначеної статті випливає, що вона передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих незаконних діянь. Також для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідна така кваліфікуюча ознака як повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення порушення правил адміністративного нагляду.

Допитаний ОСОБА_1 винним себе у вчиненні даного правопорушення не визнав, так як правила адміністративного нагляду не порушував, перебував дома.

У суду немає підстав ставити під сумнів покази ОСОБА_1 , так як у протоколі зазначено, що свідки відсутні. У поясненнях особи, яка притягається до відповідальності по суті порушення ОСОБА_1 зазначив, що після роботи дуже втомився, ліг спати та не чув як поліцейський приїздив перевіряти дотримання адміністративного нагляду.

До протоколу доданий рапорт старшого інспектора-чергового ЧЧ відділення поліції №1 Мелітопольського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Довгошей Л.М., від 07.05.2021 р. ; пояснення ОСОБА_1 від 08.05.2021 р.; ухвала Оріхівського районного суду Запорізької області від 01.07.2020 р. у справі № 323/1362/20 про встановлення у відношенні ОСОБА_1 адміністративного нагляду строком дванадцять місяців, ксерокопії паспорта ОСОБА_1 та супроводжувальний лист про направлення протоколу про адміністративне правопорушення до суду.

Протокол та додані до нього докази не спростовують пояснення ОСОБА_1 про те, що він на час перевірки був дома.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Названі обставини не дають змоги суду однозначно оцінити дії ОСОБА_1 як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, так як відсутня суб`єктивна сторона правопорушення.

Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, у такому вигляді не може вважатись допустимим доказом по справі, а відповідно не може бути предметом судового розгляду.

Суд будучи органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Зі змісту ст.ст.7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно із ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, і ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з вищенаведеного, оскільки за результатами розгляду справи не встановлено складу адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, провадження в справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю, так як відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 9, 221, 246, 247, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі № 313/608/21 відносно ОСОБА_1 за обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити для відома ОСОБА_1 та начальнику відділення №1 Мелітопольського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, на яку винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О. Нагорний

02.06.21