Справа № 152/46/21
П О С Т А Н О В А
іменем України
02 лютого 2021 року м. Шаргород
Справа №152/46/21
Провадження №3/152/31/21
Суддя Шаргородського районного
суду Вінницької області Славінська Н. Л.,
до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Руданське Шаргородського району Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, працюючої продавцем магазину «Люкс», не є пенсіонером, не є особою з інвалідністю, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області 04.03.2011 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,
- за ч.1 ст.44-3 КпАП України,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 06.01.2021 року серії АПР18 №727932, який надійшов до Шаргородського районного суду 13.01.2021 року, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КпАП України, порушення правил щодо карантину людей, а саме в тому, що 05.01.2021 року о 23 годині 14 хвилин у с. Руданське по вул. Центральна не припинила роботу суб`єкту господарювання з надання послуг громадського харчування та здійснювала прийом відвідувачів, чим порушила вимоги п.п.12 п.2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року.
В суді ОСОБА_1 винуватою себе у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, пояснила, що працює продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться у АДРЕСА_2 . У вказаному магазині здійснюється роздрібна торгівля продуктовими, алкогольними, тютюновими виробами, промисловими товарами, тому він не є закладом громадського харчування, як зазначено у протоколі. 05.01.2021 року перед закриттям магазину вона пила чай, тому зняла засоби індивідуального захисту. В цей час у магазин зайшли місцеві жителі, яким повідомила, що магазин закрито. Після цього місцеві жителі вийшли, а вона, допивши чай, прибирала у приміщенні магазину. Приблизно о 22.30 годині вечора у магазин зайшлиполіцейські, які зробили їй зауваження з приводу того, що вона перебуває у магазині без захисної маски, на що вона відповіла, що під час прибирання в приміщенні знаходиться одна і не очікувала, що хтось зможе зайти, оскільки на приміщенні магазину міститься розпорядок роботи магазину та вказані години роботи. Після зауваження працівників поліції вона одразу одягнула маску. Поліцейські повідомили, що складуть протокол про адміністративне правопорушення у зв`язку із тим, що вона знаходилася у приміщенні магазину без засобів індивідуального захисту. Вона заперечила щодо складання протоколу, тому поліцейські пішли з приміщення магазину, проте, повернулися наступного дня і надали їй для підпису вже написані пояснення від її імені, які вона навіть не встигла прочитати, а також бланк протоколу про адміністративне правопорушення, із суттю якого також не ознайомили, копії протоколу їй не надали, але наполягали на їх підписанні, що вона зі зробила, оскільки злякалася. В суді їй стало відомо, що протокол про адміністративне правопорушення складено щодо неї зовсім з іншим підстав та щодо іншого правопорушення, якого вона не вчинила. Просить суд проаналізувати всі повідомлені нею обставини та додані до протоколу докази і винести об`єктивне та обґрунтоване судове рішення.
Проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали, додані про протоколу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).
Відповідно до ст.256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КпАП України, є суспільні відносини у сфері охорони здоров`я населення під час дії карантину; об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності), спрямованих на порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами;суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності вини у формі прямого чи не прямого умислу; суб`єктом правопорушення є будь-яка фізична особа, якій виповнилося 16 років та яка, зокрема, порушує правила щодо карантину людей.
Частина 1 ст.44-3 КУпАП не визначає конкретних правил карантину, за порушення яких настає відповідальність, проте такі правила встановлюються відповідними актами законодавства.
Так, ч.1 ст.44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Норма частини 1 статті 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, у зв`язку із чим серед ознак суті адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути зазначено, яку конкретно заборону відповідного пункту нормативно-правового акту, яким встановлюються правила карантину, порушила особа, щодо якої складено протокол.
Згідно зі статтею 1 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.
Державне регулювання діяльності у сфері захисту населення від інфекційних хвороб здійснюється, в тому числі, Кабінетом Міністрів України.
Так, Кабінет Міністрів України у сфері захисту населення від інфекційних хвороб: розробляє і здійснює відповідні державні цільові програми; забезпечує фінансування та матеріально-технічне постачання закладів охорони здоров`я, органів державної санітарно-епідеміологічної служби, підприємств, установ та організацій, залучених до проведення заходів і робіт, пов`язаних з ліквідацією епідемій, координує проведення цих заходів і робіт; координує та спрямовує роботу міністерств, інших органів виконавчої влади; укладає міжурядові договори; розробляє та затверджує перелік товарів протиепідемічного призначення, що необхідні для запобігання поширенню епідемій, пандемій, у тому числі поширенню коронавірусної хвороби (COVID-2019); розробляє та затверджує перелік товарів, що мають істотну соціальну значущість; встановлює граничні ціни для оптової та роздрібної торгівлі товарами протиепідемічного призначення, що необхідні для запобігання поширенню епідемій, пандемій, у тому числі поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або товарами, що мають істотну соціальну значущість, з урахуванням постачальницько-збутової надбавки та граничної торговельної (роздрібної) надбавки; встановлює під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, заборону скуповування та перепродажу за цінами, що перевищують встановлені граничні ціни для оптової та роздрібної торгівлі, з урахуванням постачальницько-збутової надбавки та граничної торговельної (роздрібної) надбавки товарів протиепідемічного призначення, що необхідні для запобігання поширенню епідемій, пандемій, та/або товарів, що мають істотну соціальну значущість; вирішує інші питання у межах повноважень, визначених законом (ст. 3 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб»).
Частиною 1 статті 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» встановлено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 05.01.2021 року о 23.14 годині «не припинила роботу суб`єкту господарювання з надання послуг громадського харчування та здійснювала прийом відвідувачів, чим порушила вимоги п.п.12 п. 2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року».
Так, відповідно до п.п.12 п.2 вище зазначеної Постанови на території України на період дії карантину, який продовжено з 19 грудня 2020 року до 28 лютого 2021 року, запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, зокрема, забороняється робота після 23-ї та до 7-ї години, із забороною проведення розрахункових операцій після 22-ї години, суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос і діяльності після 23-ї години 31 грудня 2020 р. до 1-ї години 1 січня 2021 р.
Відповідно до п.27 ч.1 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», заклад громадського харчування це ресторан, бар, кафе, їдальня, закусочна, піцерія, кулінарія, кіоск чи інший заклад, що забезпечує харчуванням невизначену кількість фізичних осіб, не залежить від територіальних ознак (місця) провадження господарської діяльності з громадського харчування та ступеня доступності харчування будь-яким особам.
Статтею 3 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» встановлено, що дія цього Закону поширюється, в тому числі, на: санітарні заходи, об`єкти санітарних заходів.
Проте, до протоколу про адміністративне правопорушення особою, що складала протокол, не додано документів щодо належності магазину в АДРЕСА_2 , в якому працює продавцем ОСОБА_1 , саме їй, наприклад свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, або будь-яких інших документів щодо належності магазину, а також не додано документів на підтвердження того, що вказаний магазин належить до закладів громадського харчування і в ньому здійснюється господарська діяльність саме з надання послуг громадського харчування.
Вказаний факт спростований поясненнями в суді ОСОБА_1 , яка суду пояснила, що працює продавцем у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться у АДРЕСА_2 , в якому здійснюється роздрібна торгівля продуктами харчування і промисловими товарами, але документів про оформлення її продавцем у матеріалах, доданих до протоколу, також немає.
Таким чином, судом встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення особою, що склала протокол, не долучено документів на підтвердження того, що ОСОБА_1 оформлена та працює продавцем у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , будь-яких документів, що підтверджують державну реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності, зокрема свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, або будь-яких інших документів щодо належності магазину та доказів на підтвердження того, що вказаний заклад торгівлі надає послуги з громадського харчування.
Також, згідно з протоколом серії АПР18 727932, що складений відносно ОСОБА_1 , вбачається, що останняобвинувачується в тому, що 05.01.2021 року о 23 годині 14 хвилин у с. Руданське по вул. Центральна не припинила роботу суб`єкту господарювання з надання послуг громадського харчування та здійснювала прийом відвідувачів.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.44-3 КУпАП.
Доказів, передбачених ч.1 ст.251 КУпАП, на підтвердження відомостей про склад адміністративного правопорушення, до протоколу не додано, тоді як ч.2 цієї статті встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Натомість, додані до протоколу докази повністю підтверджують пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та спростовують викладені у ньому обставини.
Так, з доданого до протоколу про адміністративне правопорушення копії рапорту чергового відділення поліції №2 Жмеринського РВП вбачається, що 05.01.2021 року надійшло повідомлення поліцейського СРПП Гнатюка В. про те, що у с. Руданське по вул. Центральна власник магазину «Люкс» знаходиться в приміщенні без засобів особистого захисту під час карантину (а.с.2).
Повідомлення зареєстроване в журналі ЄО за №54 05.01.2021 року.
Відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах... під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту... передбачена санкцією частини 2 ст.44-3 КУпАП.
Таким чином, доданий рапорт чергового ЧЧ відділення поліції №2 спростовує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Свідків, зокрема, відвідувачів магазину, на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не опитано, у протоколі відомості про свідків відсутні.
Отже, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, вважаю, що справу по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого цією нормою, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КпАП України,
Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 по обвинуваченню у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КпАП України, закрити.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: