КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/915/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби Панькіна Д.В. на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 27 листопада 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 27 листопада 2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, представник Київської митниці Держмитслужби подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що статтею 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою в міжнародному транспортному документі №1ZW1R740 від 22.06.2020 інформації про товар - валютні цінності в кількості 650 доларів США, без оголошеної цінності є такими, що відправлені з порушенням митних правил. З огляду на це вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

На спростування висновків суду про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративної відповідальності в даному провадженні зазначає, що оскільки він є відправником міжнародного експрес відправлення, в якому переміщувалися валютні цінності, він є суб`єктом вчинення правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

За результатами апеляційного перегляду просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення відповідно до санкції даної статті.

Заслухавши пояснення представників Київської митниці Держмитслужби Юрківа В.В. та Короля Л.І. , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно розглянутого судом протоколу про порушення митних правил №1675/10000/20, складеного 28.10.2020 року службовою особою Київської митниці Держмитслужби, в зону митного контролю відділу митного оформлення №3 митного поста «Київ спеціалізований» на території ЦСС ДП МЕП «Юкрейнієн парсел сервіс», м.Київ, вул.Молодогвардійська 20-а, надійшло міжнародне експрес-відправлення документального характеру (далі - МЕВ), за міжнародним транспортним документом №1ZW1R740від 22.06.2020 на адресу ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 .

Згідно інформації, зазначеної в міжнародному транспортному документі № НОМЕР_1 від 22.06.2020, відправником МЕВ є ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 ).

При митному огляді МЕВ посадовою особою митниці виявлено іноземну валюту в кількості 650 доларів США, інформація про які була відсутня в супровідному транспортному документі.

Незаявлення громадянином ОСОБА_1 за встановленою формою в міжнародному транспортному документі №1ZW1R740від 22.06.2020інформації про товар - валютні цінності в кількості 650 доларів США, є таким, що відправлений з порушенням митних правил.

Митний орган вважає, що дії ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, передбачені ст. 472 МК України, а саме незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо товару-іноземна валюта, який підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Загальна вартість предметів правопорушення, згідно курсу НБУ, становить 18436,53 грн.

Дослідивши надані митними органами матеріали, на підставі яких було складено протокол, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України.

Прийняте рішення суд мотивував тим, що стаття 472 МК України передбачає відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України.

Проте, за результатами проведеного митного огляду, відображених у акті огляду міжнародного експрес-відправлення, митними органами було встановлено, що окрім заявленого ОСОБА_1 товару, а саме документів, в ньому містилися також грошові кошти в розмірі 650 доларівСША (а.с.4, т.1).

З огляду на це суддя дійшов висновку, що пересилання через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях інших товарів не може визначатися як порушення за ст.472 МК України.

Суд також врахував, що відповідно до статті 18 Всесвітньої поштової конвенції забороняється вкладати монети, банківські білети, банкноти або будь-які цінні папери на пред`явника, дорожні чеки, платину, золото чи срібло у виробах чи у необробленому вигляді, дорогоцінні камені, ювелірні вироби та інші цінні предмети у відправлення письмової кореспонденції без оголошеної цінності.

За наведених обставин суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається ознак порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України, а саме незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо товару, який підлягав обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Ухвалюючи рішення про закриття провадження, суддя також врахувала, що відповідно до ст.265 МК України при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларантами мають право виступати лише резиденти, а в інших випадках - особа, яка відповідно до законодавства України має право вчиняти щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення юридично значущі дії від свого імені.

Цим самим спростовуються доводи апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а саме порушення митних правил щодо недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Крім цього, суд апеляційної інстанції враховує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не місять жодних відомостей про обізнаність ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про порушення ним митних правил, а також належного підтвердження того, що він як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, був обізнаний про свої права, передбачені ст.268 КУпАП та міг їх реалізувати на всіх стадії провадження про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суддя обґрунтовано та на законних підставах прийняв рішення про закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

З наведених підстав суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 27 листопада 2020 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби Панькіна Д.В., - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Мосьондз