Справа № 459/3744/20 Провадження № 3/459/48/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Мельникович М. В., з участю секретаря Заяць В. В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Пилипіва В. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді матеріали, які надійшли від Червоноградського РВП Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм в м. Любліні (Польща), проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 320997 від 16.12.2020 року, ОСОБА_1 16.12.2020 року о 01:25 год. в м. Червонограді по вул. Корольова, 2 керував автомобілем марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину свою не визнав, заперечив факт керування автомобілем у стані наркотичного сп`яніння та послався нагрубі порушення порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема пояснив, що 16.12.2020р. був зупинений працівниками поліції через те, що керуючи автомобілем не увімкнув світловий покажчик повороту при зміні напрямку руху, чим порушив Правила дорожнього руху. Також працівники поліції виявили відсутність у нього посвідчення водія. У зв`язку з цим його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, який ним сплачено. Крім цього, ОСОБА_1 зазначив, що в процесі спілкування з працівниками поліції вони безпідставно звинуватили його в тому, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Щоб спростувати їх підозри, порушник погодився пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, який за результатами його проведення виявився негативним. В подальшому, до нього підійшов інший патрульний, який назвався старшим екіпажу, і запитав чи вживав він наркотичні засоби і чи бажає пройти тест на вміст наркотиків в крові в медичному закладі, на що отримав відповідь, що наркотиків він не вживає, а дії працівників поліції щодо таких безпідставних підозр вважає неправомірними та зухвалими, та відмовився від проходження огляду в медичному закладі. Після цього, патрульний залишив його в автомобілі і пішов, а ОСОБА_1 , зачекавши деякий час, все таки вирішив пройти освідування в медичному закладі і звернувся з цим до патрульного, на що останній сказав, що він може бути вільним і направлення йому не дав. Також порушник зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення при ньому не складався, підписувати його йому працівник поліції не пропонував, жодних інших осіб, крім нього та його пасажира і працівника поліції при його огляді не було, і тільки після отримання повістки з суду дізнався, що був складений протокол про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Пояснив, що він працює водієм у місті Любліні у Польщі, на підтвердження чого надав суду Договір праці від 03.12.2019р., перекладений з польської на українську мову та посвідчений приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Львівської області Заєць В. М.

Адвокат Мусія І. В. подав письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії БД №320997 від 16.12.2020р., в яких просив закрити провадження у справі з підстав відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Також адвокат звернув увагу на грубі порушення працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препараті, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що в цей день та час він перебував разом з ОСОБА_1 в його автомобілі та спостерігав за всіма подіями. Він підтвердив показання ОСОБА_1 та повідомив, що інших, крім нього та патрульного, осіб при огляді останнього не було.

Свідок ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , пояснив, що він вночі 16.12.2020р. повертався зі Львова з футболу і на вул. Б. Хмельницького біля магазину «Сузір`я» до нього звернулися працівники поліції, які пояснили, що якийсь водій відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і потрібно підписатися як свідок в протоколі. Спілкування відбувалося на вулиці, крім працівника поліції нікого більше не було, особи, яка відмовлялася від освідування він не бачив, як і не бачив автомобіля. Проте, не змігши відмовити працівнику поліції та не ознайомлюючись із текстом протоколу, підписав його. На запитання чи знає він ОСОБА_1 відповів, що бачить його вперше, а на запитання чи був він присутній при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння повідомив що ні, не був, а також зауважив, що в цей час він взагалі не був на вул. Корольова,2 в м. Червонограді Львівської області.

Свідок ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , повідомив, що він працює адміністратором на автомийці «ДеВош», що по вул.. Б. Хмельницького 49а в м. Червонограді Львівської області, і в цю ніч він саме працював в нічну зміну. Зауважив, що до нього звернувся працівник поліції, який сказав, що треба підписати протокол про адміністративне правопорушення про те, що якийсь водій відмовляється проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння. Працівник поліції дав йому підписати пустий протокол (не заповнений) і свідок підписав його. Також повідомив, що ОСОБА_1 не знає і ніколи не бачив, відносно кого складений протокол він не знає, при відмові останнього не був і на вул. Корольова в цей час також не був.

Вислухавши учасників справи, проаналізувавши матеріали справи та оцінивши докази, суддя встановив таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1-2 ст. 7 КУпАП).

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді відмови від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом, необхідно з`ясувати чи дійсно особа відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Так, судом встановлено, що згідно з інформацією, зафіксованою в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 320997 від 16.12.2020 року, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Проте, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення за відсутності інших належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вини особи.

Відомості, що містяться на диску з відеозаписом і стосуються обставин, що відбувалися на місці освідування ОСОБА_1 , свідчать про те, що при відмові водія від проведення відповідного огляду свідки були відсутні. Як видно з відеозапису, на місці події не було більше нікого, окрім водія та працівників поліції. Огляд проведений працівниками поліції з автомобіля порушника, останній в цей час знаходився в своєму автомобілі. Як вже зазначалося вище, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення і які дали свої покази в судовому засіданні підтвердили, що не були присутні при огляді ОСОБА_1 та при його відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, останнього не знають та ніколи не бачили.

Крім цього, як вбачається із вищезгаданого диску, обличчя водія та марку автомобіля встановити не вдається можливим, оскільки відеофіксація була проведена в темну пору доби та нагрудна камера працівника поліції не була скерована в сторону водія.

Таким чином, докази розміщені на даному відеофайлі є неналежними, оскільки встановити особу на їх підставі не є можливим.

Отже, фактичні обставини справи свідчать про те, що відмова від огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 , всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, була проведена без присутності свідків.

Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема, стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і в оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене слід зазначити, що зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол. Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Таким чином, оцінивши наведені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його адвокатом, доводи на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі від 16.12.2020 року, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом доказами.

Крім цього, суд враховує те, що ОСОБА_1 працює водієм і це його єдиний заробіток. Позбавлення останнього права на керування транспортним засобом призведе до втрати ним джерела доходу.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з цим судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М. В. Мельникович