Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/3327/21
номер провадження 3/215/1290/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Дудіков А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого слюсарем ПАТ «Кривбасзалізрудком», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №048102 від 07.05.2021р., 07.05.2021р. о 12 год. 12 хв., в м. Кривий Ріг, Тернівський район, по вул. Полєнова, біля буд. 26, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, звужені зіниці, які не реагують на світло). Від проходження медичного огляду у медичному закладі КП «КБЛПД» ДОР» з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Відеореєстратор «Xiaomi», нагрудний відеореєстратор АЕ00096.

Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

04.06.2021р. ОСОБА_1 подав на адресу суду письмове клопотання про закриття провадження по справі у відношенні нього на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в обґрунтування якого зазначив, що з протокол про адміністративне правопорушення категорично не згоден, оскільки в стані наркотичного сп`яніння не перебував та проходити медичний огляд відмовився через те, що був зупинений працівниками поліції без будь-яких на те законних підстав.

Вказав, що 07.05.2021р. близького 12 год. 12 хв., він дійсно керував автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Полєнова, 26 в м. Кривому Розі та його було зупинено поліцейським нібито через вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-3 КУпАП, а саме наявність георгіївської стрічки під лобовим склом автомобіля, тобто її публічне використання. Оскільки такої стрічки в автомобілі не було, то і протокол про адміністративне правопорушення відносно нього не складався. Незважаючи на очевидну для поліцейського відсутність події адміністративного правопорушення, в подальшому ним, було пред`явлено до нього вимогу щодо надання документів на право керування транспортним засобом, яку він виконав незважаючи на її явну неправомірність.

В подальшому інспектор патрульної поліції запропонував йому пройти огляд у медичному закладі, оскільки нібито виявив у нього ознаки наркотичного сп`яніння. Однак жодних ознак сп`яніння, зазначених у протоколі (неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці не реагують на світло) він взагалі не мав, що добре видно на записі з нагрудного відеореєстратора поліцейського, долученого до протоколу. Про безпідставність такої вимоги додатково свідчить і те, що громадяни, які були попередньо (перед вказаними в протоколі) зупинені поліцейським з метою їх залучення в якості свідків для підтвердження його відмови від проходження медогляду та наявності у нього ознак сп`яніння, повідомили поліцейським, що жодних ознак сп`яніння вони у нього не бачать і відмовились підписувати протокол про адміністративне правопорушення, серед цих осіб була і медпрацівник.

Відмовляючись від проходження медогляду, він обґрунтовано вважав, що вимоги поліцейських є неправомірними та направленими не на виявлення та документування правопорушень, а на порушення його прав, гарантованих Конституцією та Законами та незаконне переслідування з незрозумілих для нього особистих мотивів.

У зв`язку з вищезазначеним вважає, що оскільки не було події адміністративного правопорушення та підстава для зупинки його автомобіля була надуманою, не передбаченою Законом, то і дії поліцейських по зупиненню автомобіля, вимоги щодо пред`явлення документів з метою їх перевірки, проходження медогляду у закладі охорони здоров`я, були явно неправомірними, вчиненими не з метою виконання завдань, покладених на органи Національної поліції, і відповідно, він мав право відмовитись від виконання неправомірних вимог.

В судове засідання призначене на 10.06.2021р. ОСОБА_1 та його захисник Радченко О.М., не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи по суті у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачею керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що07.05.2021р. о 12 год. 12 хв., в м. Кривий Ріг, Тернівський район, по вул. Полєнова, біля буд. 26, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, звужені зіниці, які не реагують на світло). Від проходження медичного огляду у медичному закладі КП «КБЛПД» ДОР» з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

Частинами 2, 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 р. №1103 (зі змінами), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 зазначеного Закону встановлені основні права та обов`язки водія транспортного засобу, якими, зокрема, вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно із п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у ст. 35 Закону №580-VIII. Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, п.п.1, 3 ч. 1 вказаної статті визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення тощо.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право зупинити транспортний засіб, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, зупинка вважається не законною.

Відповідно до рапорту інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП мол. лейтенанта поліції Осташук А., 07.05.2021р. у денну зміну під час патрулювання Тернівського району у складі екіпажу «Буран110», було помічено та зупинено транспортний засіб ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування з останнім було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, неприродна блідість, звужені зіниці, що не реагують на світло). В присутності двох свідків ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд в установленому законом порядку, на що останній відмовився, однак будь-які причини зупинки співробітником поліції вказаного автомобіля ні в цьому рапорті, ні в протоколі серії ДПР18 № 048102 не зазначено.

В судовому засіданні було переглянуто відео, яке долучено до матеріалів справи, відзняте 07.05.2021 р. З даного відеозапису вбачається, що 07.05.2021р. о 12-12 год. працівниками патрульної поліції було зупинено автомобіль ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування з останнім інспектор висловлює підозру про те, що у нього. є ознаки наркотичного сп`яніння. На зазначене ОСОБА_1 пояснює, що наркотичні засоби не вживає однак погано себе почуває, через те, що в нього температура, а тому він відпросився з роботи та прямує додому. В подальшому інспектор патрульної поліції в присутності двох свідків пропонує ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі КП «КБЛПД» ДОР». Однак зазначені особи відмовляються бути свідками, так як не вбачають у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. Запросивши інших свідків, інспектор патрульної поліції повторно пропонує ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі КП «КБЛПД» ДОР», від проходження якого останній відмовився, оскільки вважає, що інспектори патрульної поліції зупинили його без будь-яких на то законних підстав. Вчинення будь-якого порушення Правил дорожнього руху водієм цього автомобіля, що свідчило б про причини зупинки автомобіля на цьому відео не зафіксовано.

Матеріали справи не містять жодних доказів вчинення ОСОБА_1 будь-якого правопорушення, що передувало зупинці транспортного засобу, а також інших доказів, які б давали підстави вважати зупинку транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 законною.

Відповідно до правової позиції, викладеної в рішенні Верховного суду від 15.03.2019 у справі №686/11314/17, суд наголосив, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм Правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними.

Враховуючи викладене, вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог наведених вище нормативних актів, оскільки в матеріалах провадження відсутні докази правомірності зупинки автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

А тому оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Однак, з матеріалів справи та відео не вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду, після оформлення направлення та йому взагалі було відомо про таке направлення, що свідчити про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Окрім того, як вбачається з переглянутого в судовому засіданні відео, особи які працівниками патрульної поліції попередньо були запрошені в якості свідків відмовилися свідчити, так як на їх думку у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння були відсутні.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 24 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що «вимагає обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням наведеного, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України, від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24); юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: