ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1681/21

18 червня 2021 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Левчук В.В.
розглянувши матеріали, що надійшли від Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовий квиток НОМЕР_1 виданий 06.11.2013 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянин України, місце служби військова частина НОМЕР_3 , солдат, водій інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_3 , проживає АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:
15 червня 2021 року у м.Рівне прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Кір`яковим С.В. відносно ОСОБА_1 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якого, в порушення вимог ст.ст.17, 65, 68 Конституції України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.11, 16, 129, 130, 199, 200, 216, 217 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, перебуваючи на посаді водія інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_3 , внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності недбало поставився до військової служби під час виконання своїх службових обов`язків, доручених йому за посадою, а саме 15.06.2021 у період з 11 год 00 хв по 13 год 00 хв, перебуваючи у місці табірного збору військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ), маючи реальну можливість виконувати покладені на нього обов`язки за військовою посадою належним чином, тобто діяти як того вимагають інтереси військової служби, без будь-якого дозволу командування військової частини НОМЕР_3 умисно не виконував своїх службові обов`язки за посадою так як на передодні вживав алкогольні напої, у зв`язку з чим фізичний стан солдата ОСОБА_1 (координація рухів, реакція, його поведінка та мовлення, відсутність концентрації та уваги) не дозволяли останньому адекватно сприймати та оцінювати обсяг та порядок виконання поставлених перед ним військових завдань, що свідчить про недбале ставлення солдата ОСОБА_1 до військової служби в умовах особливого періоду.

Дії ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, у своїй заяві просить суд розглядати справу без його участі, вину визнає у повному обсязі, кається, просить не застосувати суворе стягнення та звільнити від сплати судового збору, як військовослужбовця.

Згідно приписів ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали додані до протоколу, дійшов наступних висновків.

Так судом встановлено, що солдат ОСОБА_1 , в порушення вимог ст.ст.17, 65, 68 Конституції України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.11, 16, 129, 130, 199, 200, 216, 217 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», будучи військовою службовою особою, перебуваючи на посаді водія інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_3 , внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності недбало поставився до військової служби під час виконання своїх службових обов`язків, доручених йому за посадою, а саме 15.06.2021 у період з 11 год 00 хв по 13 год 00 хв, перебуваючи у місці табірного збору військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ), маючи реальну можливість виконувати покладені на нього обов`язки за військовою посадою належним чином, тобто діяти як того вимагають інтереси військової служби, без будь-якого дозволу командування військової частини НОМЕР_3 умисно не виконував своїх службові обов`язки за посадою так як на передодні вживав алкогольні напої, у зв`язку з чим фізичний стан останнього (координація рухів, реакція, його поведінка та мовлення, відсутність концентрації та уваги) не дозволяли йому адекватно сприймати та оцінювати обсяг та порядок виконання поставлених перед ним військових завдань, що свідчить про недбале ставлення солдата ОСОБА_1 до військової служби в умовах особливого періоду.

Вказане підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 15.06.2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15.06.2021, у яких останній вказує, що свою вину визнає.

Відповідно до ч.1 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Таким чином, суд дійшов переконливого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи обставини справи, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень та виправлення особи правопорушника, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є достатнім для його виправлення.

Згідно ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», станом на 01.01.2021 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2270 грн.

При цьому суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору як військовослужбовця до задоволення не підлягає, оскільки відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору можливе з урахуванням майнового стану, про що останній будь-яких доказів не надав.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.172-15 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 /дві тисячі чотириста шістдесят п`ять/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в дохід держави 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Костопільський районний суд Рівненської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяВ. В. Левчук