Справа № 727/4250/21
Провадження № 3/727/2217/21
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП в Чернівецькій обл.. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області поступила адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №113255 від 09.05.2021 року бачається, що ОСОБА_1 09.05.2021 року о 03 год. 40 хв. керував автомобілем «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.. Капеланській 30 м. Чернівці з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому порядку, із використанням технічного засобу "Драгер", результат перевірки був позитивним. Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДД вчинивши адміністративне правопорушення, кваліфіковане за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення повністю заперечив, та суду пояснив, що не згідний з обставинами викладеними в протоколі, оскільки в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом він не керував. Працівникам поліції після того, як пройшов алкотестер «Драгер», з результатами він не погодився та наполягав на проходженні медобстеження в Чернівецькому наркологічному диспансері, куди його не було доставлено для проходження відповідних тестів на стан сп`яніння. Окрім наведеного, пояснив, що фактично його працівники поліції не зупиняли. Коли до його транспортного засобу 09.05.2021 року біля 03.00 годин ночі під`їхали працівники патрульної поліції, він з другом перебували на вулиці біля автомобіля; за кермом транспортного засобу його не було. Зазначив в поясненнях що працівниками поліції не було надано йому переглянути відофіксації на предмет зупинки транспортного засобу під його керуванням, яка здійснювалася поліцейськими на бодікамери. Копію протоколу про адміністративне правопорушення йому вручено не було, вважає, що цим було позбавлено його право на захист і подачі заперечень. Від отримання протоколу, як зазначено в ньому він не відмовлявся. Пояснив, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом. Вказав в поясненнях що згідно протоколу про адміністративне правопорушення вказано,що ніби то тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом він отримав 11.07.2021р., що не відповідає дійсності, так як посвідчення водія в нього вилучено було 09.05.2021 року і видано тимчасовий дозвіл в цей день на право керування автомобілем, про він в протоколі розписався.

Про те, що працівниками поліції було виписано направлення на огляд на стан сп`яніння дізнався тільки після ознайомлення з матеріалами справи в суді. Просив, закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, надавши суду письмове клопотання.

Суд заслухавши пояснення особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши додані до протоколу документи, зважає на наступне.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Так, за матеріалами справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду надано докази: протокол про адміністративне правопорушення від 09.05.2021 року та чек газоаналізатора "Драгер 6820" з зазначенням в ньому не згоди з результатами тесту, зазначенням в протоколі порушення вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Разом з цим, суд враховує той факт що дії працівників поліції, які складали протокол відносно ОСОБА_1 не відповідали встановленим законом вимогам.

Однією із засад розгляду справи про адміністративне правопорушення є рівність громадян перед законом і органом, який розглядає справу (ст. 248 КУпАП).

Так, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України N 1452/735 від 09.11.2015 рокуІнструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" (далі - Інструкція). Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Розділу II Інструкції, поліцейськими при огляді на стан сп`яніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.Відповідно до даних Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення розміщеного на офіційному сайті Міністерства охорони здоров`я України (http://portal.diklz.gov.ua/PublicSite/PUB/VMDetail.aspx?id=6522284), технічний пристрій - газоаналізатор "Drager Alcotest 6820" не внесений в перелік спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України відповідно до свідоцтва N 14455/2014 затвердженого Наказом Держлікслужби України від 29.12.2014 року N 1529 "Про державну реєстрацію медичних виробів". При цьому, свідоцтво про державну реєстрацію N 7261/2007 щодо приладу електродіагностичного - газоаналізатора "Drager Alcotest 6820", згідно Наказу МОЗ від 10.02.2010 року N 95, було дійсне до 10.02.2015 року. Згідно відповіді заступника Міністра охорони здоров`я України технічний пристрій - газоаналізатор "Drager Alcotest6820" не внесений в перелік спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України, який затверджений Наказом Держлікслужби України від 29.12.2014 року N 1529 "Про державну реєстрацію медичних виробів".

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено працівниками поліції за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатора "Drager Alcotest 6820" який, з наведених вище підстав, фактично не був дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом на день проведення огляду на стан сп`яніння.

З урахуванням вимог п. 22. Розділу III Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", встановлені судом обставини позбавляють суд можливості визнати результати огляду за допомогою газоаналізатору "Drager Alcotest 6820", як беззаперечний доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і дають суду підстави дійти до висновку про те, що стан алкогольного сп`яніння останньої у визначеному законом порядку встановлений не був. Окрім наведеного, відеозапис з нагрудної камери поліцейського також не свідчать, що ОСОБА_1 відмовився як від проходження тесту на встановлення стану алкогольного сп`яніння, навпаки такий текст на місці останнім було пройдено і як чітко видно з відеозапису, ОСОБА_1 просив його відвезти в закладі охорони здоров`я для здачі крові.

Результати аналізу відеозапису дають підстави вважати, що у громадянина ОСОБА_1 спостерігається загальна злагодженість координації рухів рук, голови, пересування; мовлення розбірливе, чітке; логічне мислення; об`єктивне сприйняття реальності, подій та обставин.

За частиною 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, оскільки під час розгляду справи встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, а згідно з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Окрім того, матеріли справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення, автомобіль вилучався у ОСОБА_1 , або керування передавалося іншій особі, що не спростовує доводів про те, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, відповідно до вимог ч. ч. 1, 7 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Суд констатує, що вимоги ч. ч. 1,7 ст. 266 КУпАП працівниками поліції виконані не були, оскільки зміст протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 свідчить про те, що останньому не було запропоновано пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я, та він не був відсторонений від керування, що беззаперечно свідчать про недотримання працівниками поліції наведених вимог закону.

Встановлений факт не відсторонення ОСОБА_1 працівниками поліції від керування транспортним засобом не спростовує тверджень останнього про те, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, або з ознаками такого сп`яніння, оскільки після складання протоколу про адміністративне правопорушення, місце зупинки він залишив самостійно, поїхавши за кермом свого автомобіля, чому не завадили працівники поліції, незважаючи на те, що працівниками поліції, відповідно до акту медичного огляду, нібито був встановлений факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

З аналізу відеозапису вбачається, що працівники поліції після складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 його не вручають та від`їжаючи, залишають останнього біля автомобіля.

Наведені обставини вказують на слушність доводів ОСОБА_1 про те, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки у відповідності до вимог законодавства у разі проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру та встановлення сумнівів щодо тверезості водія, останній доставляється до медичного закладу, а тому встановлені судом обставини дають обґрунтовані підстави поставити під сумнів висновки в протоколі про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з дослідженої відео фіксації подій що мали місце 09.05.2021 року о 03.10 годин, запис перевірки останнього на стан сп`яніння починається під час того, як ОСОБА_1 почав дихати в алкотестер «Драгер» і закінчується приблизно через 30 секунд після того, як він перестав дихати в нього і передав алкотестер поліцейському.

Відповідно до п.5 розділу II Наказу МВС від 18.12.2018 №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.

В порушення зазначених вимог, працівники поліції не вели безперервної відеозйомки, а наданий ними відеозапис є фрагментований, з якого неможливо однозначно прийти до висновку про дотримання працівниками поліції вимог Закону при освідуванні клієнта на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Суд взяв до уваги, що в матеріалах справи є наявне направлення на огляд клієнта з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак, відсутні посилання на докази того, що в журналах записів медичного закладу міститься дані відносно ОСОБА_1 .

Також, судом встановлено, що матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликає сумнів у законності дій поліцейського Іоніцой С.Е. при оформленні матеріалів адміністративного провадження.

Інших доказів на спростування пояснень клієнта матеріали справи не містять, а відтак протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом вини ОСОБА_1 .

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97 року; Конвенція набула чинності для України 11.09.97 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень. До складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушень, а тому з урахуванням вказаного рішення ЄСПЛ суд вважає, що фабула адміністративних протоколів не відповідає обставинам справи, усунення цих недоліків призведе до порушення ст. 6 Конвенції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, ст. ст. 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч 1 КпАП України в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці на протязі 10 днів з моменту її проголошення.

Суддя: Слободян Г.М.