Справа № 643/6685/21
Провадження № 3/643/2183/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2021 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі

судді Олійника О.О., за участі:

секретаря судового засідання Свешнікової О.О.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм в ПП «С-АУРУМ», мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 521093, ОСОБА_1 , 02.04.2021 року о 10 годині 45 хвилин, за адресою м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, буд. 8, здійснював рейсові перевезення автомобілем БАЗ А079.14 д.н.з НОМЕР_1 за маршрутом № 259 (вул. Дружби Народів-вул. Одеська), перевозячи при цьому збільшену кількість людей (27 осіб) передбачено тех. характеристикою 19 сид. місць, чим порушив вимоги п.п.8 п. 3 ПКМУ 1236 від 09.12.2020 року.

Також у протоколі зазначено, що 28.09.2020 року водій притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 211165, ОСОБА_1 , 06.04.2021 року о 08 годині 09 хвилин, за адресою м. Харків, пр-т. Московський, буд. 199а, керуючи автобусом БАЗ А079.14 д.н.з НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті № 259Е (вул. Дружби Народів-вул. Одеська), в кількості 41 особи, що на 20 осіб перевищує кількість пасажирів та пасажирський місць для сидіння, яке зазначено в реєстраційних документах на ТЗ, чим порушив вимоги п.п.8 п. 3 ПКМУ 1236 від 09.12.2020 року.

Також у протоколі зазначено, що 16.08.2020 року та 02.04.2021 року водій притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова два протоколи були об`єднані в одне провадження.

Під час складання протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та було повідомлено особі про те, що його розгляд справи відбудеться у Московському районному суді м. Харкова.

За таких обставин, суд дійшов висновку про належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду його справи.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, надав суду пояснення, відповідно до яких визнав обставини, які вказані в протоколі від 06.04.2021 року, обставини викладені у протоколі від 02.04.2021 року не визнав, просив у письмових поясненнях закрити справу за відсутності події адміністративного правопорушення. Крім того, залучив до справи письмови пояснення, відповідно до яких просив суд обмежитись усним зауваженням. Також, до суду надійшло клопотання від керівництва ПП С-АУРУМ про передачу на поруки ОСОБА_1 та позитивна характеристика на нього.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, ОСОБА_1 , 02.04.2021 року о 10 годині 45 хвилин, за адресою м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, буд. 8, здійснював рейсові перевезення автомобілем БАЗ А079.14 д.н.з НОМЕР_1 за маршрутом № 259 (вул. Дружби Народів-вул. Одеська), перевозячи при цьому збільшену кількість людей (27 осіб) передбачено тех. характеристикою 19 сид. місць, чим порушив вимоги п.п.8 п. 3 ПКМУ 1236 від 09.12.2020 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , 06.04.2021 року о 08 годині 09 хвилин, за адресою м. Харків, пр-т. Московський, буд. 199а, керуючи автобусом БАЗ А079.14 д.н.з НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті № 259Е (вул. Дружби Народів-вул. Одеська), в кількості 41 особи, що на 20 осіб перевищує кількість пасажирів та пасажирський місць для сидіння, яке зазначено в реєстраційних документах на ТЗ, чим порушив вимоги п.п.8 п. 3 ПКМУ 1236 від 09.12.2020 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

28.09.2020 року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, за результатом розгляду справи суд звільнив його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Також, 16.08.2020 року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, являється порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Оскільки норма ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, то працівником поліції було правильно зазначений у протоколі факт порушення водієм п.п. 8 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, відповідно до якого з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 521093 від 02.04.2021 року, диском відеозаписом події, який був зроблений боді камерою поліцейського, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , реєстраційною карткою ТЗ, рапортом працівника поліції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні не визнав, просив суд закрити справу за відсутності події адміністративного правопорушення. У своїх письмових поясненнях зазначає: У файлі зафіксовано, як поліцейський за пасажиром заходить до салону автобусу. Тобто зафіксовано що проходить посадка в автобус. Автобус стоїть на зупинці громадського транспорту «вул. Гвардійців Широнінців». В автобусі знаходяться стоячі пасажири. Це якраз той випадок при якому до салону на зупинці зайшло більше людей, ніж вийшло. Звук камери відсутній, оскільки я як водій, об`явив що стоячи повинні покинути салон, автобус далі не буде рухатись. Але пасажирами ніяких дій не виконується. Люди, що зайшли мимо моєї волі до автобусу не звертають уваги на мої зауваження і не бажають покидати салон. Ти, хто сидять на місцях нервуються, їх також можна зрозуміти бо вони нічого не порушують. А я не можу рушити через тих пасажирів, які стоять в салоні. Звичайно, я б їх не допустив до салону, якби мав фізичну змогу випустити тих, кому треба вийти та поїхав би геть на наступну зупинку. На відміну від співробітників поліції, водій позбавлений права фізично або будь яким чином регулювати кількість людей в автобусі. Тільки стояти на зупинці, не рухаючись. Я так і зробив. Чим порушив затверджений графік руху автобусного маршруту. Тобто перевезення 27 осіб не відбувалося. Посилання на свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 які були при складанні протоколу не є належним та допустимим доказом. Взагалі я цих людей на бач міг бачити. 02.04.2021 близько 10:55 за адресою вул. Дружби Народів 217-А до мене звернувся працівник управління. Рух автобусного маршруту № 259 не проходить біля адресу вул. Дружби Народів 217А, складання Протоколу відбувалось за адресою Північна- 5, вул. Дружби Народів 267. Час складання вказаний не вірно, оскільки в цей час 10:55 я стояв на вул. Гвардійців Широнінців. І навіть припустивши, що я рухався, потрібно виконати 5 зупинок для висадки - посадки людей, проїхати 3 регульованих перехрестя, тобто рух пр: 10 хвилин взагалі неможливий.

В поясненнях обидва свідка свідчать що я, ОСОБА_1 , порушив вимоги пункту 2 підпункту 10 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020р. Тобто свідки свідчать про невиконання вимог, які не існують.

Зазначені доводи ОСОБА_1 спростовуються наданими до протоколу доказами, а саме відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, відповідно до якого вбачається, що на відео фігурує ОСОБА_1 та автобусі, який зазначений у протоколі та за тим маршрутом, який вказаний у протоколі, кількість пасажирів перевищувала кількість місць для сидіння. Свідки надали вірні пояснення, якими підтверджується обставини справи, а помилка у пункті Постанови КМУ, суд розцінює як помилку, через відсутність у них вищої юридичної освіти.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду у справі № 459/1801/17 від 24.12.2019 року, у справі № 537/1214/17 від 28.11.2018 року, наявність технічних описок, зокрема в постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності, сама по собі не свідчить про відсутність протиправного діяння.

Будь-яких доказів того, що водій ОСОБА_1 вживав заходи щодо недопущення перевезення пасажирів в кількості, що перевищує кількість місць для сидіння, зокрема шляхом виклику працівників поліції для перешкоджання пасажирам займати місця понад дозволену кількість, тощо суду не надано.

За таких обставин, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, тобто порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , той факт, що особа раніше притягувалася до адміністративної відповідальності, належних висновків для себе не зробив, та знову вчинив адміністративне правопорушення протягом року, суд вважає, що його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень.

Суд дійшов висновку, що накладення адміністративного стягнення в розмірі мінімальної санкції статті, буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, ОСОБА_1 , 06.04.2021 року о 08 годині 09 хвилин, за адресою м. Харків, пр-т. Московський, буд. 199а, керуючи автобусом БАЗ А079.14 д.н.з НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті № 259Е (вул. Дружби Народів-вул. Одеська), в кількості 41 особи, що на 20 осіб перевищує кількість пасажирів та пасажирський місць для сидіння, яке зазначено в реєстраційних документах на ТЗ, чим порушив вимоги п.п.8 п. 3 ПКМУ 1236 від 09.12.2020 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

28.09.2020 року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, за результатом розгляду справи суд звільнив його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Також, 16.08.2020 року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, являється порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Оскільки норма ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, то працівником поліції було правильно зазначений у протоколі факт порушення водієм п.п. 8 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, відповідно до якого з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 211165 від 06.04.2021 року, рапортом працівника поліції від 06.04.2021 року, реєстраційною карткою ТЗ, дорожнім листом від 06.04.2021 року, схемою маршруту № 259Е, рапортом працівника поліції від 03.03.2021 року, диском відеозаписом події, який був зроблений боді камерою поліцейського.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні визнав, просив суд передати його на поруки трудового колективу в ПП С-АУРУМ, де він працює водієм.

За таких обставин, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, тобто порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , той факт, що особа раніше притягувалася до адміністративної відповідальності, належних висновків для себе не зробив, та знову вчинив адміністративне правопорушення протягом року, суд вважає, що його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень.

Суд дійшов висновку, що накладення адміністративного стягнення в розмірі мінімальної санкції статті, буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454 грн.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання трудового колективу ПП С-АУРУМ, в якому працює водієм ОСОБА_1 , оскільки останній раніше протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, суд обмежився усним зауваженням та звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, однак ОСОБА_1 належним висновків для себе не зробив та знову вчинив адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 21, 36, 44-3, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про передання ОСОБА_1 на поруки трудового колективу - відмовити.

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення, з урахуванням ст. 36 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 454 гривні.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя - Олійник О.О.