Справа № 324/810/21
Провадження № 3/324/372/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Кацаренко І.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Державної екологічної інспекції південного округу (Запорізька та Херсонська області) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , директора ТОВ «Труд», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

До Пологівського районного суду Запорізької області надійшов протокол №001981 від 28 квітня 2021 року, складений державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південного округу Мудрік Т.В. у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП, в якому зазначено, що 28 квітня 2021 року о 09 годині 00 хвилин ТОВ «Труд», директором якого є ОСОБА_1 , на промисловому майданчику за адресою: АДРЕСА_2 допущено порушення порядку проведення господарської діяльності за відсутності документу дозвільного характеру, а саме здійснення господарської діяльності, яка підлягає оцінці впливу на довкілля без здійснення такої оцінки, тобто за відсутності документів дозвільного характеру при збільшенні випуску асфальтобетонних сумішей до 25000т/рік на промисловому майданчику, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУПАП.

07 червня 2021 року до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких зазначено, що 28 квітня 2021 року відносно директора ТОВ «Труд» ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому державним інспектором вказано, що «О 9-00 28 квітня 2021 року ТОВ «Труд» допущено порушення порядку проведення господарської діяльності за відсутності документа дозвільного характеру, а саме здійснення господарської діяльності, яка підлягає оцінці впливу на довкілля без здійснення такої оцінки, тобто за відсутності документа дозвільного характеру при збільшенні випуску асфальтобетонних сумішей до 25000 т. на рік на промисловому майданчику». В протоколі про адміністративне правопорушення також зазначено, що додатком до нього є акт перевірки від 30 квітня 2021 року (акт складено пізніше за протокол). В акті перевірки зафіксовано, що державним інспекторам серед інших документів надано наказ від 04 січня 2021 року про призначення відповідальної особи за охорону навколишнього природного середовища на ТОВ «ТРУД» - механіка ОСОБА_2 . Отже, державним інспекторам було відомо, що ОСОБА_1 не є відповідальною особою за охорону навколишнього природного середовища і до його службових обов`язків не входить виконання положень Закону України «Про оцінку впливу на довкілля». Відповідно до ст.14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків. Пунктом 2.2 «Інструкції з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення», затвердженої наказам Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05 липня 2004 року №264, передбачено, що при виявленні порушень вимог природоохоронного законодавства, які вчинені посадовими особами підприємств, установ та організацій, їх структурних або відокремлених підрозділів, незалежно від форм власності та видів господарської діяльності, протокол про адміністративне правопорушення складається відносно особи, яка вчинила порушення природоохоронного законодавства, а якщо таку особу встановити неможливо, - то відносно посадової особи, яка відповідає за стан охорони навколишнього природного середовища на даному підприємстві, а у разі, якщо така особа не призначена - стосовно керівника підприємства, установи чи організації. Згідно з протоколом від 28 квітня 2021 року ОСОБА_1 порушено вимоги ст.3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» п.11, 14 ч.3, пункту 4 Переліку документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності (додаток до Закону України від 19 травня 2021 року №3393-VI). Зазначив, що п.11 ч.3 ст.3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» має назву «інші види діяльності» і містить перелік з 14-ти підпунктів з переліком різноманітних видів діяльності. Отже, в протоколі не вказано, саме яка норма закону порушена, і, відповідно, і суть адміністративного правопорушення. В підпункті 14 йдеться про розширення та зміни, включаючи перегляд або оновлення умов провадження планованої діяльності, встановлених (затверджених) рішенням про провадження планованої діяльності або подовження строків її провадження, реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, перепрофілювання діяльності та об`єктів, зазначених у пунктах 1-13 цієї частини, крім тих, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України, тобто умовою застосування положень вказаного пункту є наявність вже затвердженого рішення про провадження планованої діяльності. Окрім цього, недотримання під час провадження господарської діяльності, експлуатації об`єктів, екологічних умов, передбачених у висновку з оцінки впливу на довкілля, рішенні про провадження планованої діяльності та проектах будівництва, розширення, перепрофілювання, ліквідації (демонтажу) об`єктів, інших втручань у природне середовище і ландшафти є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 91 КУпАП. Отже, конкретних обставин про вчинення правопорушення протокол не містить, що не дає змоги встановити суть правопорушення. Не вказано, який саме документ дозвільного характеру відсутній і на який саме вид діяльності. Не зазначено, яке саме рішення про провадження планованої діяльності, та якої саме діяльності, із визначених ч.3 ст.3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» приймав та проводив ОСОБА_1 як посадова особа суб`єкта господарювання, а також не конкретизовано, якими саме діями чи бездіяльністю ОСОБА_1 допустив порушення Закону України «Про оцінку впливу на довкілля». Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначений дозвільний документ, який мав отримати ОСОБА_1 для провадження відповідної господарської діяльності. Також зазначив, що відповідно до положень ч.1 ст.3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» від 23 травня 2017 року № 2059-VIII здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності. Відповідно до п.3 ст.1 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» планована діяльність - планована господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище. Проведення оцінки впливу на довкілля після прийняття відповідного рішення позбавлене будь-якого змісту, адже у такому разі результати оцінки впливу на довкілля не можуть бути враховані органом, що дозволив реалізацію проекту. Оцінка впливу на довкілля проводиться щодо планованої діяльності, тобто діяльності, яка лише планується. ТОВ «Труд» придбало вже працююче виробниче обладнання для виготовлення асфальтобетону у 2007 році. З цього часу підприємство не здійснювало плановану господарську діяльність, яка б включала будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, а також будь-якого іншого втручання в природне середовище. Протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей, які вказують на здійснення ТОВ «Труд» планованої діяльності, здійснення якої підлягає обов`язковій оцінці впливу на навколишнє середовище. Підприємством не здійснювалось переоснащення і збільшення виробництва до 25000 т. на рік. Більш того, у зв`язку з карантином підприємство працює неповний робочий час. Обсяги виробництва за 2020 рік склали лише 3,6 тис. тон на рік. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про фактичне збільшення виробництва, вказано лише про неотримання документів дозвільного характеру. Закон України «Про оцінку впливу на довкілля» введений в дію з 18 грудня 2017 року. Таким чином, ТОВ "Труд" почало здійснювати виробничу діяльність до набрання чинності ЗУ "Про оцінку впливу на довкілля". Згідно частини 2 статті 17 ЗУ "Про оцінку впливу на довкілля" його дія не поширюється на суб`єктів господарювання, які отримали рішення про провадження планованої діяльності до набрання чинності цим Законом, крім випадків, передбачених пунктом 22 частини другої та пунктом 14 частини третьої статті 3 цього Закону. Нормативним актом, який регулював вплив господарської діяльності на довкілля до прийняття ЗУ "Про оцінку впливу на довкілля" був ЗУ "Про екологічну експертизу" від 09 лютого 1995 року. Згідно частини 1 статті 14 ЗУ "Про екологічну експертизу" державній екологічній експертизі підлягали: 1) державні інвестиційні програми, проекти схем розвитку і розміщення продуктивних сил, розвитку окремих галузей економіки; 2) проекти генеральних планів населених пунктів, схем районного планування; 3) документація по перепрофілюванню, консервації та ліквідації діючих підприємств, окремих цехів, виробництв та інших промислових і господарських об`єктів, які можуть негативно впливати на стан навколишнього природного середовища, в тому числі військового та оборонного призначення; 4) проекти законодавчих та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в галузі забезпечення екологічної (в тому числі радіаційної) безпеки, охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів, діяльності, що може негативно впливати на стан навколишнього природного середовища; 5) документація по впровадженню нової техніки, технологій, матеріалів і речовин (у тому числі тих, що закуповуються за кордоном), які можуть створити потенційну загрозу навколишньому природному середовищу; 6) документація щодо генетично модифікованих організмів, що призначаються для використання у відкритій системі. Відповідно, до цього екологічна експертиза на виробництво асфальтних сумішей від суб`єкта господарювання не вимагалася. На підставі вищевказаного просить суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164КУпАП відносно нього, ОСОБА_1 , за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 38 КУпАП встановлено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій - шостій цієї статті.

Відповідно до ст.277 КУпАП справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання по даній справі, призначене на 10 червня 2021 о 09 год. 00 хв., особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , не явився, однак явився його захисник адвокат Макаренко В.М., який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 06 травня 2021 року. Захисник пояснив суду, що ОСОБА_1 перебуває на лікарняному, в дане судове засідання з`явитися не може, просив суд прийняти до уваги письмові пояснення, які надіслав ОСОБА_3 до суду, та розглянути справу за його участі та без участі ОСОБА_1 .

З огляду на те, що ОСОБА_1 станом на 10 червня 2021 року був обізнаним про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, не з`явився до суду, надав до суду письмові пояснення, уклав договір з адвокатом Макаренком В.М., який представляє його інтереси, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП). Також враховуючи те, що ст.268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому дотримуючись необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, справа розглядається за відсутності ОСОБА_1 за участю його захисника адвоката Макаренка В.М.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 Кодексу).

Статтею 9 Кодексу встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю)тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми частини першої статті 68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Закон розглядає протиправну дію (бездіяльність), вчинену певною особою, як адміністративний проступок лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, тобто якщо вчинене було здійснено навмисно або з необережності. Наявність вини є невід`ємною ознакою складу адміністративного проступку.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні правопорушення, в тому числі й адміністративного, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02).

Оцінивши докази та матеріали, надавши правову оцінку встановленим обставинам, суд дійшов висновку, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Як визначено частиною першою статті 3 Закону України «Про оцінку влипну на довкілля» (далі - Закон) здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Відповідно до частини третьої статті 1 цього ж Закону планована діяльність планована господарська діяльність, що включає будівництво реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище; планована діяльність не включає реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, розширення перепрофілювання об`єктів, інше втручання в природне середовище, які не справляють значного впливу на довкілля, відповідно до критеріїв затверджених КМУ.

Згідно із частиною першою статті 11 Закону рішення про провадження планової діяльності є документом дозвільно характеру або іншим актом органу державної влади чи місцевого самоврядування, яке є підставою для початку її провадження та встановлює (затверджує) параметри та умови провадження планової діяльності.

Як встановлено, ТОВ «Труд», директором якого є ОСОБА_1 , придбало вже працююче виробниче обладнання для виготовлення асфальтобетону у 2007 році. З цього часу підприємство не здійснювало плановану господарську діяльність, яка б включала будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, а також будь-якого іншого втручання в природне середовище. Протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей, які вказують на здійснення ТОВ «Труд» планованої діяльності, здійснення якої підлягає обов`язковій оцінці впливу на навколишнє середовище. Підприємством не здійснювалось переоснащення і збільшення виробництва до 25000т. на рік. Більш того, у зв`язку з карантином підприємство працює неповний робочий час. Обсяги виробництва за 2020 рік склали лише 3,6 тис. тон на рік.

При цьому суд також зазначає, що конкретних обставин про вчинення правопорушення протокол не містить, що не дає змоги встановити суть правопорушення, не вказано який саме документ дозвільного характеру відсутній і на який саме вид діяльності, не зазначено, яке саме рішення про провадження планованої діяльності, та якої саме діяльності, із визначених ч.3 ст.3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» приймав та проводив ОСОБА_1 , як посадова особа суб`єкта господарювання, а також не конкретизовано, якими саме діями чи бездіяльністю ОСОБА_1 допустив порушення Закону України «Про оцінку впливу на довкілля». Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначений дозвільний документ, який мав отримати ОСОБА_1 для провадження відповідної господарської діяльності.

В якості доказу на порушення ОСОБА_1 доданий акт №06/1-14/252/21, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Вказаний акт складений 30 квітня 2021 року, однак протокол про адміністративне правопорушення, доказом якого є зазначений акт, складений 28 квітня 2021 року, що є неприпустимим та суперечливим доводом.

Враховуючи вищевказане, суд визнає недопустимим доказом акт №06/1-14/252/21, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів ТОВ «Труд» від 30 квітня 2021 року.

Відповідно до ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України №12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року про те, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, вважає за необхідне вказати на таке.

Системний аналіз змісту положень КУпАП в поєднанні з вказаною позицією КСУ та ЄСПЛ свідчить, що у такого роду провадженнях належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, передбачені ст.280 КУпАП, та інших обставин, які мають значення для неї, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Згідно з.ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Однак, у цій ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишать місце сумнівам, як наслідок, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з огляду на наведене вище.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Підстав для направлення справи на дооформлення суд не убачає з огляду на норми ст.284 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_1 , відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки його вину не доведено належним чином, а не обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у зв`язку із недоведеністю в діях директора ТОВ «Труд» ОСОБА_1 порушень ведення господарської діяльності, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.164 КУпАП, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 164, 247, 283, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої винесено постанову, до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Кацаренко І. О.