ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/68/21 Головуючий в 1-й інстанції Тучков С.С.
Єдиний унікальний № 333/4664/20
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, з представлених до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 , 24.08.2020 року, о 06-57 годині, по вул. Космічній, біля будинку № 140, у м. Запоріжжі, керував транспортним засобом AUDI A4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови і координації рухів. ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, у присутності двох свідків, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зауважує, що 27.10.2020 р. ним була подана до суду апеляційна скарга в електронному вигляді, але вона була повернута згідно постанови Запорізького апеляційного суду від 09.11.2020 р. через те, що нормами КУпАП не передбачено можливості подання апеляційної скарги засобами електронної пошти. Копію постанови Запорізького апеляційного суду від 09.11.2020 р. він не отримував, з її змістом ознайомився лише 27.11.2020 р. на веб-сайті «Єдиний державний реєстр судових рішень». У зв`язку із перебуванням з 04.12.2020 р. його адвоката Першина С.М. на самоізоляції задля запобігання поширенню Covid-19 та у зв`язку із подальшим його перебуванням на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності від 17.12.2020 р., він не мав можливості своєчасно оформити та подати до суду дану апеляційну скаргу. Таким чином, вважає, що пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду відбулось з поважних причин.

По суті скарги, зауважує, що огляд на стан сп`яніння, в тому числі й наркотичного, проводиться тільки відносно водія транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, тобто саме на місці зупинки, лише після чого, за наявності відповідних правових підстав, огляд може бути проведений у відповідному закладі охорони здоров`я після направлення водія для такого огляду. Оскільки працівниками поліції не встановлено факту керування ним транспортним засобом, то у них були відсутні правові підстави проводити відносно нього огляд на стан сп`яніння. Працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів, а одразу вимагали від мене провести такий огляд у лікаря-нарколога. Також працівники поліції не роз`яснили його права, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надали йому можливості скористатись правничою допомогою, чим обмежили його процесуальні права.

Просить поновити йому строк на оскарження постанови суду, постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2020 р. скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Посилання ОСОБА_1 про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді від 21.10.2020 року, є обґрунтованими.

З вищевказаного вбачається, що клопотання про поновлення строку засновано на законі, оскільки останній пропустив строк на апеляційне оскарження постанови від 21.10.2020 року з поважних причин, внаслідок чого цей строк підлягає поновленню.

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за№1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння-порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, вона підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 292365 від 24.08.2020 року (а.с. 1); довідкою бази даних підсистеми «Адмінпрактика» (а.с. 2); направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виписаного інспектором поліції 24.08.2020 року, згідно з яким, внаслідок огляду останнім у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння зіниці ока не реагували на світло, порушена координація руху, порушення мови, в зв`язку з чим складено направлення до Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради (а.с. 4); письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 5, 6); рапортом інспектора поліції (а.с. 7), відеодиском з фіксацією подій щодо ОСОБА_1 , на якому вбачається, що ОСОБА_1 о 06-57 24.08.2020 року (час визначений у протоколі про адміністративне правопорушення), був зупинений працівниками поліції у м. Запоріжжя по вул. Космічній, 140, під час керування транспортним засобом. Також з переглянутих відеоматеріалів вбачається факт неодноразових пропозицій ОСОБА_1 , пройти медичний огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що останній відмовився в присутності двох свідків.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, що працівниками патрульної поліції було дотримано всіх вимог, визначених «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв`язку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта щодо відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, не спростовують висновків судді, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення, останній порушив вимоги п.2.5 ПДР, який зобов`язує особу на вимогу робітника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Доводи апелянта з приводу того, що огляд на стан сп`яніння, в тому числі й наркотичного, проводиться тільки відносно водія транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, тобто саме на місці зупинки, лише після чого, за наявності відповідних правових підстав, огляд може бути проведений у відповідному закладі охорони здоров`я після направлення водія для такого огляду, і працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів, а одразу вимагали від нього провести такий огляд у лікаря-нарколога, є необґрунтованими, оскільки згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкції), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Оскільки поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у останнього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, його обґрунтовано направлено на огляд до медичного закладу.

Проте, від такого огляду ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чого сам не заперечує.

Крім того, як вбачається з оглянутого відео файлу на диску, який міститься в матеріалах справи, на неодноразові запитання поліцейський у ОСОБА_1 щодо проходження огляду в мед закладі на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовляється, це відбувається у присутності двох свідків, які присутні на відео, крім того, вказане також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 (а.с.5) та ОСОБА_3 (а.с.6), ставити під сумнів які підстав не вбачається, про те, що обидва були свідками того, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку. Зазначені пояснення є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та сумнівів не викликають.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а згідно п.8 вищевказаного Порядку, відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я, поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта щодо того, що працівники поліції не роз`яснили його права, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надали йому можливості скористатись правничою допомогою, чим обмежили його процесуальні права, є також необґрунтованими, оскільки, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63Конституції України, ст. 268 КУпАП, що відображено у протоколі, та їх порушення при оформленні адміністративного матеріалу не допущено, в т.ч. і порушення права останнього на захист, так як від нього зауважень на дії працівників поліції не надходило.

Отже, суд першої інстанції при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 належним чином врахував та достатньо вмотивував обставини цього адміністративного правопорушення.

Що ж стосується інших доводів, наведених в апеляційній скарзі, то вони також не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів та не містять в собі достатніх даних для висновку про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, в тому числі через його невідповідність нормам чинного законодавства, порушення яких призвело або могло призвести до неправильного застосування норм процесуального або матеріального права, як про це безпідставно зазначається в апеляційній скарзі.

Таким чином, апеляційні вимоги захисника щодо закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, не можуть бути задоволені, оскільки, в апеляційному порядку перевірено, що водій ОСОБА_1 дійсно порушив вимоги п. 2.5 ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, постанова Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік, винесена з дотриманням вимог закону, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2020 року у відношенні ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.М. Білоконев

Дата документу Справа № 333/4664/20