ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/6/21 Справа № 203/2363/20 Суддя у 1-й інстанції - Васіна Л. А. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Коваленко В.Д., за участю представників Дніпровської митниці ДФС Козій І.М. та Романенко І.М., та з іншого боку ОСОБА_1 та його представника-адвоката Стеренчука Р.П., при секретарі Савлюк Д.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого керівником відділу брокерів ТОВ «ДХЛ Логістика (Україна), мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним в порушенні митних правил, передбачених ст.472 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Постановою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2020 року визнано ОСОБА_1 винним в порушенні митних правил, передбачених ст.472 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 3 254 267 (три мільйони двісті п`ятдесят чотири тисячі двісті шістдесят сім) гривень 78 копійок.

Вилучений певний товар, зазначений в протоколі про порушення митних правил №0057/11000/20 від 31 січня 2020 року, - конфісковано в дохід держави.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, м.Дніпро, вул.Княгини Ольги, 22) або на рахунок UA1162145; отримувач Дніпровська митниця Держмитслужби; ;МФО 820172 витрати за зберігання товару на складі митного органу із розрахунку 9,6 євро за добу, починаючи з 27.02.2020. а також витрати за письмовий переклад документів з іноземної мови на українську мову в розмірі 432 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано у скоєному винним та зазначено, що 16.10.2019 до Бердянського морського торговельного порту прибуло судно «PALMERTON» із Німеччини з товаром згідно коносаменту № 2019-F-2188-BRA-BER-001 від 20.09.2019 від фірми GE Wind Energy GmbH (48499 Salzbergen, Holsterfeld 16 Germany) на адресу ТОВ "ЮроКейп Юкрейн І" (72440, Запорізька обл., Приазовський р-н, с. Гірсівка, вул. Центральна, 50. Україна) відповідно «складова комплектного об`єкту вітроенергетичні установки для вітрової електростанції.

28.01.2020 року ОСОБА_1 подав електронну митну декларацію типу ІМ40АА, яка була зареєстрована за № UA110210/2020/000246 та задекларував лише певний товар, як складову комплектного об`єкту. Вітроенергетичні установки для вітрової електростанції "Комплект вітроенергетичних установок для вітрової електростанції" у складі: вітроенергетичні установки - вітрові турбіни типу 3.6 -137@110mHH, номінальною потужністю 3,6 МВт, висота осі 110 м.,у кількості 27 комплектів, що постачаються в змонтованому вигляді та система SCADA (один комплект для 27 вітрових турбін), що призначено для експлуатації та моніторингу роботи вітрової електростанції.(1 комплект) .

У подальшому 30.01.2020 під час митного огляду встановлено, що у гондолах окрім заявлених до митного оформлення ОСОБА_1 товарів знаходяться також не задекларовані за встановленою формою та відсутні у контрольному списку № ПРК-КО-112-0032-19 від 11.10.2019:

- обладнання системи виявлення диму (27 комплектів по 2 ящика в кожному (до 1 ящика входить металева шафа з виводами сигналізації, сигнальні пристрої та тривожна кнопка; до 2 ящика входить металева шафа з детектором диму) - 54 ящика;

- рюкзак з рятувальним обладнанням марки AG 10 K - 27 шт.;

- рюкзак з рятувальним обладнанням марки AG10HoistE/NA - 1 шт.;

- картридж із мастилом KluberplexBEM 41-132 - 112 шт.;

- картридж із клеєм-герметиком Sikaflex 221 -; 83 шт.

За результатами митного огляду складено Акт від 30.01.2020 № UA110210/2020/000246.

Зазначені незадекларовані предмети правопорушення вартістю 3 254 267,78 грн., вилучені та зберігаються на складі митниці.

Таким чином, ОСОБА_1 у електронній митній декларації № UA110210/2020/000246 від 28.01.2020 року не задекларував товари вартістю 3 254 267,78 грн, які були переміщені через митний кордон України та підлягали обов`язковому декларуванню.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, остільки на його думку, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вважає, що постанова суду є необґрунтованою, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо об`єктивної сторони правопорушення. На його думку суд не взяв до уваги, що конфісковані товари перевозились без їх приховування, у складі загальної поставки, та вони є невід`ємною складовою вітроенергетичної установки та не можуть використовуватись без неї.

На його думку, судом також не було враховано, що відповідно до п.64 Підрозділу 2 Перехідних положень Податкового кодексу України (в редакції Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" від 23.11.2018 року № 2628-VIII, який набрав чинності 01.01.2019 року), який передбачав, що тимчасово, до 31 грудня 2022 грудня, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції із ввезення на митну територію України та з постачання на митній території України транспортних засобів, оснащених виключно електричними двигунами (одним чи декількома), що зазначені у товарній підкатегорії 8703 90 10 10 згідно з УКТ ЗЕД (в тому числі вироблені в Україні), а також операцій із ввезення на митну територію України товарів, зазначених у товарних підкатегоріях 8502 31 00 00, 8541 40 90 00, 8504 23 00 00, 8504 40 88 00 згідно з УКТ ЗЕД".

На думку апелянта, імпорт складових частин вітроенергетичних установок, до яких належить товар, конфіскований митним органом, який є предметом розгляду у даній справі, не передбачав сплати мита і ПДВ та ввезення конфіскованого митним органом товару не призвело до жодних витрат бюджету.

На думку ОСОБА_1 , митним органом необґрунтовано, посиланням на положення чинного законодавства, визначення ціни на товар на дату проведення власного експертного дослідження - 29.04.2020 року та жодним чином не враховано різницю курсу валют гривні щодо євро, яка суттєво відрізнялась щодо дати складання Протоколу і дати підписання експертного висновку. Вважає, що митний орган у Поданні невірно вказував вартість товару 3 254 267,78 грн.

Вважає, що є незрозумілим з яких саме складових сум складається ця загальна вартість, та митним органом не надано суду вартості ніби-то не задекларованих ОСОБА_1 товарів, що унеможливлює притягнення його до відповідальності за ст. 472 Митного кодексу України.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

В апеляційному суді адвокат Стеренчук Р.П., який представляє інтереси ОСОБА_1 та останній кожен окремо підтримали вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 та просила її задовольнити.

Представники митниці Романенко І.М. та Козій І.М. зазначили, що постанова суду є обґрунтованою та винесена відповідно до вимог чинного Законодавства, та просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду,- без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали та дослідивши окремі з них, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

За змістом ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП, при розгляді справ зазначеної категорії підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил за обставин, викладених у постанові, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які були досліджені в суді першої інстанції та є обґрунтованими.

Районним судом обґрунтовано зазначено, що відповідно до вимог ст. 262 МК України товари, які переміщуються через митний кордон України, декларуються митному органу, який здійснює митне оформлення цих товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявляння за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Положеннями частини 8 ст. 264 МК України, передбачено, що з моменту прийняття органом доходів та зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні встановлена сукупністю зібраних і перевірених доказів у справі, яким судом надано належну оцінку, а саме: відомостями з протоколу про порушення митних правил №0057/11000/20 від 31.01.2020 року, копією МД № UA110210/2020/000246 від 28.01.2020; копією Акту про проведення огляду (переогляду ) товарів, т/з, ручної поклажі та багажу № UA110210/2020/000246 від 30.01.2020; копією рахунку - фактури № ZTIA-1213838_00056_I1 від 20.10.2019; копією рахунку - проформи № ZTIA-1213838 СОО від 01.08.2019; копією пакувального листа № ZTIA-1213838_00056_I1 від 20.10.2019; описом предметів № 28 від 27.02.2020; копією листа «GE Renewable Energy» від 30.01.2020; копією вантажного маніфесту; копією коносаменту; копією висновку № -0433 від 29.04.2020.

На переконання апеляційного суду надані матеріали справи знаходяться в об`єктивному взаємозв`язку між собою, відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно вчинив зазначене вище порушення митних правил, що полягало у недекларуванні ним у електронній декларації ЕМД № UA110210/2020/000246 за встановленою формою обладнання системи виявлення диму, рюкзаки та картриджі, які були переміщені через митний кордон України та підлягали обов`язковому декларуванню, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ст. 472 МК України.

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, через відсутність будь-яких збитків для держави, то апеляційний суд вважає таку позицію хибною, виходячи з наступного.

Диспозицією ст. 472 МК України передбачено, що відповідальність настає через недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних даних про товар. За диспозицією вказаної статті відповідальність може наступати лише у випадку, коли особі відомі усі необхідні реквізити товару, що підтверджуються відповідними документами, однак особа їх не декларує за встановленою формою.

Склад даного правопорушення є формальним, тобто, для наявності об`єктивної сторони достатньо того, щоб товар не був задекларований у митній декларації, який підлягає обов`язковому декларуванню у порядку ст. 257 МК України. Настання шкідливих наслідків для кваліфікації дій особи за ст. 472 МК України не є обов`язковим.

Тому, посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його адвоката Стеренчука Р.П. з цього приводу є безпідставними та задоволенню не підлягає.

Апеляційний суд також вважає за необхідне зазначити, що положеннями ст. 268 МК України передбачено, що у разі допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

Крім того, вказана норма не може бути застосована до даних правовідносин, оскільки ОСОБА_1 у митній декларації № UA110210/2020/000246 частина товару не була заявлена взагалі, що не є технічною помилкою.

Питання наявності недоборів митних платежів досліджується у разі складання протоколу про порушення митних правил за ознаками ст. 485 МК України та є обов`язковою умовою наявності об`єктивної сторони даного правопорушення.

Відносно доводів апеляційної скарги, що вітроенергетична установка складається з величезної кількості деталей та комплектуючих, що опис у митній декларації яких призведе до наявності десятків тисяч аркушів декларації з описом кожної деталі, та неможливо однозначно стверджувати, що конфісковане обладнання не входить до складу одного із компонентів, є безпідставними, та апеляційний суд зазначає про наступне.

Порядок виконання митних формальностей при здійснення митного оформлення комплектних об`єктів затверджено наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №630 (далі-Порядок).

Відповідно до пункту 1.2 розділу І Порядку комплектний об`єкт - товар, який згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності класифікується за одним товарним кодом, але не виробничими чи транспортними умовами переміщується через митний кордон України у розібраному чи незібраному вигляді декількома транспортними засобами;

контрольний список - перелік складових комплектного об`єкту, що використовується митним органом для обліку цих складових при переміщенні їх через митний кордон України;

складові комплектного об`єкту - частини комплектного об`єкту, внесені до контрольного списку.

Відповідно до правил заповнення графи 31 митної декларації, викладених у главі 2 розділу ІІ Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651, в окремих графах 31 митної декларації зазначаються відомості, зокрема, про складові комплектних об`єктів, зазначені в різних позиціях контрольного списку.

Під номером 1 зазначаються найменування та звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар (фізичні характеристики товару в повному обсязі, достатньому для однозначного віднесення його до коду згідно з УКТ ЗЕД, у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 митної декларації для відповідного митного режиму та особливостей переміщення), комплектність або завершеність (зібраний/незібраний), кількісний та якісний склад (матеріал, речовина, суміш, сполука тощо), основні властивості товару (призначення, розмір, розфасування, пакування тощо).

При декларування складових комплектного об`єкта вчиняється запис: "Складова комплектного об`єкта", зазначаються найменування комплектного об`єкта, складова, якого декларується, та найменування складової комплектного об`єкта, що дає змогу ідентифікувати її з відомостями контрольного списку.

Згідно з п.2.1. Порядку класифікація комплектного об`єкта згідно з УКТ ЗЕД здійснюється відповідно до ст. 69 Митного Кодексу. Особливості класифікації комплектного об`єкта визначені у розділі ІІ Порядку. При цьому ст.69 МК передбачено, що рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими, а висновки інших органів установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформативний або довідковий характер.

Таким чином, складові комплектного об`єкта підлягають повному декларуванню із дотриманням вищезазначених вимог законодавства.

Окрім того, виробник у технічній документації, наявної в матеріалах справи, яка була надана адвокатом представником ОСОБА_1 у суді першої інстанції, зазначає вказані товари окремо від інших складових вітроенергетичної установки, та виробник даного товару на запит митниці щодо визначення вартості надав інформації щодо вартості системи виявлення диму як окремої одиниці.

Суб`єктивна сторона правопорушення ст.472 МК України, передбачає наявність умислу чи необережності, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює, чи може та повинен передбачати обставини і характер незаконного недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

В ч.1 ст.266 МК України чітко визначено, що декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Згідно з ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, зокрема, відповідно до п.5 ч.8 вказаної статті: найменування, звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що районний суд вірно прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точні та достовірні відомості у електронній митній декларації № UA110210/2020/000246 про товар, який підлягав обов`язковому декларуванню при переміщенні через митний кордон України. Тобто він не виконав обов`язок, покладений на нього ст. 257 МК України.

Обсяг прав та обов`язків ОСОБА_1 , як декларанта, передбачений главою 40 МК України. ОСОБА_1 не міг знати вимоги своїх прав та обов`язків, остільки працює на посаді керівника відділу брокерів ТОВ "ДХЛ Логістика (Україна)".

Відповідно до ч.3 ст. 465 МК України конфіскація товарів, застосовується незалежно від того, чи є ці товари власністю особи, яка вчинила правопорушення.

Частиною 4 ст. 266 МК України зазначено, що у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Суб 'єктивний критерій означає, що особа могла (мала фактичну можливість) передбачити настання шкідливих наслідків свого діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 МК України перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу органу доходів і зборів здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Але, ОСОБА_1 вказаними вимогами ч.2 ст.266 МК України нк скористався.

На переконання апеляційного суду, намагання скаржника перекласти вину за вчинення порушення митних правил на виробника або на покупця товару, які не повідомили декларанта про наявність конфіскованого товару не спростовують того, що частина товару не була заявлена саме ОСОБА_1 у митній декларації № UA110210/2020/000246. Тому будь-яких перешкод для виконання ОСОБА_1 відповідних обов`язків по повному декларуванню всіх складових запчастин вітроенергетичної установки, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Що стосується посилання в апеляційній скарзі на висновки проведеної товарознавчої експертизи, апеляційний суд зазначає наступне.

Посилання ОСОБА_1 та його адвоката в апеляційному суді на те, що у своєму висновку експерт Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Дуць Д.Л. зазначив про неможливість оцінки систем виявлення диму та пожежі у зв`язку з тим, що даний товар має спеціальне призначення, не виключає обов`язку його декларування. Більш того, дані вартості даного товару була надана його виробником на запит митниці.

Щодо проведення судової експертизи за заявою представника ОСОБА_1 та поставлених ним на вирішення експерта питань слід зазначити, що відповідно до ч.ч.7,8 ст.69 МК України рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 МК України або до суду. Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування висновків проведеної товарознавчої експертизи №2999 від 13.08.2020 року, апеляційний суд вважає такими, що задоволенню не підлягають, суд першої інстанції вірно не прийняв його до уваги, остільки експерт Дуць Д.Л. вийшов за межі своїх повноважень, вирішуючи питання, які були поставлені при призначенні експертизи, а також у зв`язку з тим, що вони певним чином суперечать даним протоколу про адміністративне правопорушення, та іншим доказам, яким суд надав належну оцінку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, доведена поза розумним сумнівом.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що при розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП та ст. 489 МК України не допущено. Докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд першої інстанції вірно врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, однак належним чином не врахував, що відповідно до санкції ст.472 МК України скоєне правопорушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, з конфіскацією зазначених товарів.

В той же час апеляційний суд зазначає, що районний суд невірно визначив розмір накладення штрафу ОСОБА_1 ..

Як зазначено в протоколі про порушення митних правил ОСОБА_1 не задекларував вартість переміщуваних товарів у електронній митній декларації № UA110210/2020/000246 від 28.01.2020 року, на загальну вартість 112 545,25 євро, що за курсом НБУ на 28.01.2020 року складало 3 052 339 грн., а не 3 254 267 (три мільйони двісті п`ятдесят чотири тисячі двісті шістдесят сім) гривень 78 копійок.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції, в частині призначеного покарання, підлягає зміні, а саме слід зменшити розмір штрафу з 3 254 267 (три мільйони двісті п`ятдесят чотири тисячі двісті шістдесят сім) гривень 78 копійок, до 3 052 339 (три мільйони п`ятдесят дві тисячі триста тридцять дев`ять) гривень.

В решті рішення суду є законним, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає лише частковому задоволенню, у зазначеній частині.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,-задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним в порушенні митних правил, передбачених ст.472 Митного кодексу України, в частині накладеного адміністративного стягнення, - змінити.

Зменшити розмір накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави з 3 254 267 (три мільйони двісті п`ятдесят чотири тисячі двісті шістдесят сім) гривень 78 копійок, до 3 052 339 (три мільйони п`ятдесят дві тисячі триста тридцять дев`ять) гривень.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.