Справа № 127/9504/21
Провадження № 3/127/3840/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іванченко Я.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №521590 від 02.04.2021 року встановлено, що водій ОСОБА_1 02.04.2021 о 02.38 год. на автомобільній дорозі М-12, 387 кв., керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, освідування на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в медичному закладі КП ВОНД «Соціотерапія», у лікаря-нарколога, результат позитивний, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

У судове засідання призначене на 10.06.2021 ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення повідомлявся судом належним чином, шляхом направлення повістки. Суд розцінює дані обставини, як ухиляння останнього від явки до суду, в зв`язку з чим, враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, судом постановлено розглядати протокол про адміністративне правопорушення у відсутності ОСОБА_1 .

Вказане узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» зазначено, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до Розділу І п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 9 наказу МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Судом враховано довідку старшого інспектора ВАП УПП, майора поліції Гамарник Т., згідно якої в протоколі серії ДПР18 №521590 від 02.04.2021 року помилково зазначено кваліфікацію вчиненого правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 протягом поточного року до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП не притягувався, тому його дії слід кваліфікувати як ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознаками керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується протоколом серії ДПР18 №521590 від 02.04.2021 року, висновком медичного огляду №0923 від 02.04.2021 року та іншими матеріалами, що містяться у справі.

Зокрема, як вбачається з висновку КП ВОНД «Соціотерапія» №0923 від 02.04.2021, ОСОБА_1 02.04.2021 о 04:30 год. перебував в стані алкогольного сп`яніння, алкотест 6510 2,17 ‰, алкотест 6510 2,34 ‰.

Враховуючи те, під час проходження медичного огляду у лікаря-нарколога , було встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також суддею враховано, що відповідно до довідки старшого інспектора ВАП УПП, майора поліції Гамарник Т., встановлено, що ОСОБА_1 , згідно ІПНП посвідчення водія не отримував.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Проте, матеріали справи не містять жодних відомостей, які б підтверджували наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія та права керування транспортними засобами. Тобто він не підпадає під визначення водія, передбачене п.1.10 Правил дорожнього руху.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність інших осіб за керування транспортним засобом в стані сп`яніння.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд вважає, що підстав для застосування додаткового стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом немає.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а тому суд приходить до переконання, що з метою попередження вчинення ОСОБА_1 аналогічних правопорушень у майбутньому до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, без позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп., сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене та керуючись ст. 23, 40-1, 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: