Справа № 755/1339/21
Провадження №: 3/755/1269/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" лютого 2021 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Омельян І.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління держпродспоживслужби в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої АЗС «WOG» - менеджером, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення № 8 від 13.01.2021 року, ОСОБА_1 , менеджер АЗС «WOG», 13 січня 2021 року, о 13 годині 53 хвилин, за адресою: м. Київ, пр-т. Шухевича, 16, перебуваючи на робочому місці не забезпечила контроль дотримання масочного режиму працівниками. А саме: працівники не закривають ніс захисною маскою , відвідувачі допускаються в заклад та обслуговуються без масок. На організований централізованй збір використаних ЗІЗ, а саме не передбачена окрема промаркована урна. Здійснюється торгівельна діяльність іншими групами товарів, а саме: дитячі іграшки, автотовари, що зафіксовано засобами фото- та/або відеотехніки (за наявності), чим порушила вимоги ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» п.1 п.2, п.14 п. 2, п. 4, п.3 постанови КМУ від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2. Своїми діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що до її повноважень як менеджера АЗК не входить обов`язок забезпечувати АЗС дотримання вимог законодавства у сфері карантину людей. Вона безпосередньо підпорядковується регіональному менеджеру і основною метою її діяльності є управління АЗС у межах своїх повноважень. Основним завданням менеджера АЗС є забезпечення умов та контроль операційної діяльності АЗС з метою обслуговування клієнтів, виконання поставлених завдань та досягнення економічного результату. Її обов`язки складають більш економічний характер пов`язаний із забезпеченням конкретного обліку на АЗС, збереженням майна на АЗС, сприяння забезпеченню АЗС нафтопродуктами та супутніми товарами, а також бере участь у пошуку та підбору персоналу. Отже, не може нести відповідальність за незабезпечення на АЗС вимог законодавства щодо карантину людей, оскільки забезпечення на АЗС карантинних заходів не входить у її посадові обов`язки. Крім того, на АЗС було вжито всіх заходів, щодо недопущення перебування клієнтів на АЗС без одягнутих масок. Працівниками АЗС не здійснюється обслуговування клієнтів, які були без одягнутої маски. На АЗС був організований централізований збір використаних засобів індивідуального захисту, що підтверджується поясненнями операторів АЗС та фото урни. Зазначила, що на час перевірки урна не була промаркована, хоча збір використаних масок та рукавичок здійснювався лише в неї. Після чого, відразу роздрукувала відповідний запис та приклеїла до урни. Також безпідставними є твердження, про те, що на АЗС в супереч пп.3 п. 3 постанови КМУ № 1236 здійснювалася торгівельна діяльність іншими групами товарів, а саме: дитячими іграшками та автотоварами. Оскільки у період з 08.01.2021 року по 25.01.2021 року на АЗС продаж інших груп товарів крім палива, продуктів харчування та засобів індивідуального захисту не здійснювався, на АЗС суворо дотримувалися обмежень визначених постановою КМУ № 1236. Просила закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суддя дійшов такого висновку.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Про вчинення адміністративного правопорушення, як це передбачено ст. 254 КУпАП, уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, який повинен бути складений у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно абз. 16 ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 2 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2», на усій території України з 08 січня 2021 року по 25 січня 2021 року встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 05 січня 2021 року №9 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236» внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 », згідно яких назва постанови викладена в редакції: Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2».

Відповідно до підп. 1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року №1236 (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення) на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Згідно ст. 41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Зі змісту вказаного акта законодавства випливає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП за порушення правил щодо карантину людей необхідна наявність таких умов у їх сукупності: 1) суб`єкт господарювання повинен здійснювати роботу; 2) вказана робота пов`язана із прийманням відвідувачів. Крім того, суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП є уповноважена особа суб`єкта господарювання.

Згідно ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

З долучених до протоколу про адміністративне правопорушення та досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення № 8 від 13.01.2021 року, наказу № 91-К від 05.01.2021, що підтверджує про займаність посади менеджера АЗК структурного підрозділу «Автозаправна станція № 09-06 «Радуга», посадової інструкції менеджера від 04.01.2021 року, не вбачається, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та в її обов`язки не входить організація роботи АЗС на предмет дотримання законодавства щодо карантину людей.

З пояснень, наданих в судовому засіданні ОСОБА_1 , які суддя вважає належними та допустимими, спростовується твердження викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також суддя враховує те, що ОСОБА_1 не є посадовою особою та до її повноважень не входить організація роботи АЗС на предмет дотримання законодавства щодо карантину людей. Оскільки працівниками поліції належним чином не досліджено отримані при складанні протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, зокрема щодо того чи є ОСОБА_1 уповноваженою особою суб`єкта господарювання взагалі.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «Кобець проти України»(«Kobetsv. Ukraine»)no. 16437/04ECHR14 лютого 2008 року у §43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини»(Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 44-3, 245, 247, 251, 256, 280, 283-285 КУпАП, 55 ГК України, Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбаченест. 44-3 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: І.М. Омельян