справа № 3/325/244/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2021 року смт. Приазовське

Суддя Приазовського районного суду Запорізької області Діденко Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №2 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлений, посвідчення водія НОМЕР_1 від 20.01.1998 року,

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2021 року до Приазовського районного суду Запорізької області надійшла справа про адміністративне правопорушення, яка містить протокол серії БД № 379299 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, складений поліцейським СРПП ВП № 2 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області сержантом поліції Ланяк Д.Ю.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 23 травня 2021 року о 21 годині 20 хвилин на автодорозі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2104 державний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, тремтіння рук та різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager Alcotest на місці зупинки ТЗ відмовився. Огляд проводився у закладі охорони здоровя в Приазовській ЦРЛ за допомогою технічного засобу Алкофор, висновок лікаря № 39. Своїми діями порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав.

Під час розгляду справи судом досліджені такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 379299 від 23.05.2021 року;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, в якому зазначено про відмову від його проходження, відомості про особу, яка відмовилась від проходження огляду - відсутні;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуває в стані сп`яніння, огляд проводився в Приазовській ЦРБ;

- висновок № 39 від 23.05.2021 року, складений о 22.00 годині, згідно з яким ОСОБА_1 перебуває в стані сп`яніння;

- відеозапис з місця події та проведення огляду.

Заслухавши присутніх осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, виходячи з таких підстав.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, суддя звертає увагу, що положення ч. 1 ст. 130 КУпАП містять різні об`єктивні сторони правопорушень: керування у стані сп`яніння та відмова від проходження огляду. Вказані правопорушення не є тотожними і їх доказування також має ґрунтуватись на різних доказах.

Водночас, відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення виконує роль акта у якому сформульовано обвинувачення виходячи з фактичних обставин, встановлених особою, яка його склала.

Виходячи з принципу безсторонності суд не наділений правом на власний розсуд змінювати суть обвинувачення і розглядає справу у межах суті правопорушення, сформульованого у протоколі.

Проте, згідно з протоколом, поліцейський зазначив, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження огляду на місці зупинки. Водночас, далі у протоколі зазначено про проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Таким чином, зі складеного протоколу є незрозумілим, за фактом якого саме правопорушення складено протокол керування у стані сп`яніння чи відмови від проходження огляду.

Суд звертає увагу, що відмова від проходження огляду в даному випадку спростовується матеріалами справи, відповідно до яких ОСОБА_1 пройшов огляд у Приазовській ЦРЛ. У випадку ж встановлення поліцейським факту керування особою транспортним засобом в стані сп`яніння, про це повинно бути прямо зазначено у протоколі.

Проте, у даному випадку в протоколі вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем не у стані сп`яніння, а з ознаками сп`яніння та відмовився від проходження огляду на місці зупинки.

З наведеного суд приходить до висновку, що поліцейський під час складення протоколу не визначився з тим, яке порушення вчинив ОСОБА_1 (керування у стані сп`яніння чи відмова від проходження огляду) і не зміг сформулювати суть правопорушення у відповідності до частини 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, адміністративні правопорушення в Україні розглядаються як кримінальне обвинувачення в розумінні ст. 6 Конвенції (справа «Михайлова проти України», «Лучанінова проти України»), а тому всі гарантії права на справедливий суд розповсюджуються на процедуру притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Тобто, викладення в протоколі фактичних обставин правопорушення, які уповноважена особа вважає встановленими, та формулювання суті правопорушення повинно бути в однозначно зрозумілій формі.

На переконання суду, такі суперечності, які містить суть правопорушення у протоколі, дають підстави для висновку про порушення права особи, яка притягається до відповідальності, на проінформованість про обвинувачення.

Суд у даному випадку не виконує обвинувальних функцій і не може самостійно змінити обвинувачення, крім того, обставини правопорушення встановлювались саме поліцейським, і вже не можуть бути виправлені.

Викладення суті правопорушення у такій неоднозначній формі не дає можливості суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення і дотриматись при цьому завдань у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З цих підстав, слід дійти висновку про недоведеність складу і події правопорушення, і тому провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст. 247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Є.В. Діденко