Номер провадження: 33/813/154/21
Номер справи місцевого суду: 496/51/20
Головуючий у першій інстанції Буран В.М.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретаря судового засідання Узун Н.Д., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника адвоката Мельникової Оксани Олександрівни розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 08.04.2020 року,

установив

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 08.04.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП України, та провадження в справі закрите у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягувалась до адміністративної відповідальності за те, що вона 28.11.2019 року о 14 годині 26 хвилин в м. Одеса, вул. Водопровідна, 28, керуючи транспортним засобом марки Toyota Land Cruiser д.н.з. НОМЕР_1 , не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем марки Nissan Sunny д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальним збитком, своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п.13.1 ПДР за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 притягувалась до адміністративної відповідальності за те, що вона 28.11.2019 року о 14:26 в м. Одеса, вул. Водопровідна, 28, керуючи транспортним засобом марки Toyota Land Cruiser д.н.з. НОМЕР_1 , не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем марки Nissan Sunny д.н.з. НОМЕР_2 та залишила місце ДТП, чим порушила вимоги п.2-10А ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

Районний суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП України, однак, враховуючи те, що на час розгляду справи сплинули строки накладання адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, вищевказане провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає її необґрунтованою та незаконною, свою вину не визнає з наступних підстав:

- ОСОБА_2 вказує, що протокол був складений 21.12.2019 року а в ньому зазначені події нібито ДТП від 28.11.2019 року;

- У матеріалах справи відсутні будь які належні докази її винуватості у скоєнні інкримінованих адміністративних правопорушень;

-апелянт вказує, що суд безпідставно розглянув справу за відсутності ОСОБА_2 , порушивши її право на захист.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_2 просить постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 08.04.2020 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, на обґрунтовування якого ОСОБА_2 вказує на те, що вона не була повідомлена належним чином судом про дату, час і місце судового засідання у справі та про постановлення оскаржуваної ухвали вона не була належним чином повідомлена.

Дослідивши доводи клопотання та матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_2 , яка підтримали доводи клопотання та просила його задовольнити; пояснення її захисника адвоката Мельникової О.О., яка додатково пояснила, що строк на оскарження пропущений з підстав її зайнятості, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку на оскарження постанови суду, в зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає подальшому розгляду та підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Біляївського районного суду Одеської області від 08.04.2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП України, та провадження в справі закрите у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

З матеріалів справи, зокрема із мотивувальної частини постанови суду (а.с.43-44) не вбачається, що ОСОБА_1 не була присутня в день винесення постанови.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на адресу ОСОБА_1 , яка зазначена нею у її особистих поясненнях (а.с.10, 20) засобами поштового зв`язку був направлений судовий виклик (а.с.41), який повернуто з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», що свідчить про те, що ОСОБА_1 не звернулась до відділення поштового зв`язку за його отриманням. У зв`язку з поверненням поштового відправлення, суд першої інстанції повідомив ОСОБА_1 про день та час розгляду справи завчасно шляхом направлення СМС повідомлення за телефоном, який зазначений нею у її особистих поясненнях ( НОМЕР_3 ). Зазначене, на переконання апеляційного суду, свідчить про те, що ОСОБА_1 була обізнана про день та час розгляду справи.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що протоколи про адміністративні порушення відносно ОСОБА_1 були складені 21.12.2019 року та у них зазначене місце розгляду справ про адміністративне правопорушення Біляївський районний суд Одеської області. ОСОБА_1 у протоколах підтвердила повідомлення її про місце розгляду справ, що підтверджується її особистим підписом.

Враховуючи презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан справ, про розгляд яких йому достовірно відомо, апеляційний суд вважає недоведений факт, через який апелянт не знав про розгляд справ про адміністративне правопорушення відносно нього та саме з цієї причини не прийняв участь у судовому розгляді.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що на веб-сайті Судової влади України, який було створено саме з метою полегшення доступу громадян до інформації щодо розгляду справ за їх участі та на ньому міститься інформація щодо результатів автоматизованого розподілу справи, дати призначення розгляду справи, результатів розгляду тощо. З ЄДРСР вбачається, що оскаржувану постанову Біляївського районного суду Одеської області від 08.04.2020 рокубуло надіслано судом до ЄДРСР 21.01.2020 року та оприлюднено 23.04.2020 року. Тобто інформація щодо розгляду справи 08.04.2020 року та результати розгляду було оприлюднено на веб-сайті Судової влади України у квітні 2020 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що копію постанови ОСОБА_1 не було надіслано судом спростовується супровідним листом суду від 28.04.2020 року про направлення їй копії постанови (а.с.45).

Водночас, знаючи про спливаючий строк оскарження постанови суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою лише у грудні 2020 року, тобто через сім місяців після її постановлення та закінчення встановленого законом строку на апеляційне оскарження постанови районного суду.

Посилання ОСОБА_1 на ознайомлення з матеріалами справи лише у грудні 2020 року з урахуванням встановленої апеляційним судом обізнаності її про день та час розгляду справи не є достатньою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до її заяви 09.12.2020 року ознайомилась з матеріалами справи та зробила необхідні копії (а.с.50). Разом з тим, апеляційна скарга була подана та зареєстрована 24.12.2020 року, що підтверджується вхідним штампом Біляївського районного суду Одеської області (а.с.51, 55), тобто з порушенням встановленого строку на її подання. В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_1 адвокат Мельникова О.О. спочатку наполягала на тому, що останній день подання апеляційної скарги (19.12.2020 року) є вихідним, а тому апеляційна скарга була подана у перший робочий день, тобто у понеділок. Разом з тим, на зауваження апеляційного суду, що перший робочий день після 19.12.2020 року є понеділок 21.12.2020 року, тоді як апеляційну скаргу було подано 24.12.2020 року, захисник пояснила, що не подала своєчасно апеляційну скаргу у зв`язку зі своєю зайнятістю, при цьому жодних клопотань про дослідження доказів на підтвердження поважності пропуску строку на апеляційне оскарження не заявляла. Апеляційний суд вважає, що пояснення захисника щодо зайнятості не можуть бути достатньою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, а можуть свідчити про зловживання своїми правами з метою уникнення від притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Таким чином, переконливих доводів з приводу наявності реальних обставин, які унеможливлювали звернення з апеляційною скаргою в межах строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 та її захисником в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду клопотання про його поновлення надано не було.

Також суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Одним з основоположних аспектів верховенства права в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод є принцип правової визначеності (певності), який вимагає, серед іншого, щоб остаточне вирішення судом спору не ставилося під сумнів (принцип правової визначеності як складова справедливого судового розгляду).

У рішенні від 04.04.2008 року (справа «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зазначає, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд вважає, що перегляд чинного рішення суду, постановленого у квітні 2020 року, тобто майже вісім місяців тому, без наявності об`єктивних причин щодо поважності причини пропуску строку на його оскарження, є порушенням принципу правової визначеності в розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд доходить висновку про те, що ОСОБА_1 не наведено об`єктивних причин щодо поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, що вказує на те, що вона не була позбавлена можливості своєчасно, у передбачений законом 10-денний строк, з моменту винесення районним судом рішення, подати апеляційну скаргу та оскаржити постанову районного суду.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга з доданими до неї матеріалами підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

У задоволені клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на оскарження постанови судді Біляївського районного суду Одеської області від 08.04.2020 року- відмовити.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Ю.І.Кравець