"02" лютого 2021 р. Справа № 363/3376/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

згідно до протоколу, 26 серпня 2020 року о 15 год. в с. Боденьки по вул. Садова, 5, ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi днз. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді не заперечив факт перебування у стані алкогольного сп`янінні однак, на обґрунтування своєї невинуватості ствердив, що автомобілем, за обставин викладених у протоколі, не керував та він йому не належить. Показав, що під час ДТП дійсно перебував у салоні автомобіля Mitsubishi днз. НОМЕР_1 на передньому пасажирському сидінні, а автомобілем керував ОСОБА_2 , який не впорався з керуванням та здійснив наїзд на електроопору. Після ДТП водій ОСОБА_2 залишив автомобіль та з місця події зник. Проте він залишився на місці пригоди до приїзду співробітників поліції, які не дивлячись на його заперечення, склали протокол за порушення ПДР України саме на нього, письмові пояснення у нього не відбиралися.

Представник ОСОБА_1 адвокат Корзаченко В.М. заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення та клопотав про виклик та допит свідків.

Оскільки суд досліджує докази безпосередньо, для забезпечення об`єктивного судового розгляду та підтвердження обставин справи судом неодноразово викликалися свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , які до суду 21.12.2020 року, 12.01.2021 року та 02.02.2021 року які до суду не прибули, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому суд вичерпав можливості їх виклику та допиту в суді.

Відтак, ці свідки за викликом до суду не прибули, причини неявки суду не відомі, їх допит в суді для всебічної перевірки обставин протоколу та наявних доказів не забезпечено.

Наявні в справі письмові пояснення свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 взагалі не містять твердження про керування водієм ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння і керування автомобілем під час ДТП.

Письмові пояснення ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи, про те, що ОСОБА_1 просив у нього автомобіль, достатніх обставин події не висвітлюють, безпосередньо в суді не підтверджені та не можуть бути покладені в основу безсумнівного судового рішення на доведення винуватості ОСОБА_1 і спростування його пояснень.

При цьому свідок ОСОБА_2 , на якого ОСОБА_1 прямо вказав, як на водія, що допустив зіткнення автомобіля за обставин, зазначених у протоколі, співробітниками поліції не встановлений, не опитаний, до суду не з`явився і пояснення ОСОБА_1 перед судом не спростовано.

Свідок ОСОБА_9 , який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та на той час обіймав посаду поліцейського СРПП № 1 Вишгородського ВП ГУНП в Київській області, в суді не зміг впевнено та послідовно посвідчити про обставини події, як і не зміг впевнено вказати власника автомобіля Mitsubishi днз. НОМЕР_1 , і те, що ОСОБА_1 безсумнівно керував цим автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_9 посилався тільки на те, що з пояснень ОСОБА_3 ним встановлено, що транспортним засобом керував ОСОБА_1 , проте в письмових поясненнях ОСОБА_3 дані про керування ОСОБА_1 автомобілем Mitsubishi відсутні.

Відтак з наявних матеріалів справи не можливо достовірно встановити факт керування автомобілем ОСОБА_1 за обставин викладених у протоколі.

Показання в суді ОСОБА_1 про обставини пригоди, який при складанні протоколу працівниками поліції не опитаний і його пояснення до справи не долучені, є логічними, послідовними, а відтак твердження ОСОБА_1 про інші обставини пригоди матеріалами справи не спростовані.

Так, доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту ст.ст. 245, 248 КУпАП випливає, що одним із основних завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є об`єктивне з`ясування обставин справи, рівність всіх громадян перед законом і органом, що розглядає справу.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Належні, допустимі і достатні докази керування ОСОБА_1 автомобілем і того, що він, будучи водієм, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в справі відсутні.

Також, з аналізу ч. 1 ст. 130 КУпАП убачається, що відповідальність водія настає у разі керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим, у п. 38 постанови Верховного Суду від 20.02.2019 року у справі № 404/4467/16-а, роз`яснено, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в простірі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Однак, належні, допустимі і достатні докази керування ОСОБА_1 автомобілем в справі відсутні, коли останній в суді ствердив, що не керував автомобілем після вживання алкогольних напоїв, а його пояснення нічим не спростовано.

Отже, саме по собі твердження про вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв, без наявності доказів керування останнім транспортним засобом, складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не утворює.

Відтак твердження в протоколі про порушення Гаркавкою п. 2.5 Правил дорожнього руху України за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП та на вимогах Закону не ґрунтується.

За змістом вимог ст. 62 Конституції України в Україні діє презумпція невинуватості, коли особа вважається невинуватою у вчиненні будь-якого правопорушення, доки її вину не буде доведено в установленому Законом порядку.

Отже, твердження ОСОБА_1 про інші обставини події, виходячи з яких в його діях склад адміністративного правопорушення відсутній, в суді не спростовані, докази на підтвердження його винуватості суду не представлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9 та 247 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

провадження в справі щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів.

Суддя