Справа № 454/3836/20 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 33/811/433/21 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 13 січня 2021 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого за ст.130 ч.1 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 ( десять тисяч двісті) гривень та позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один ) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 гривень 00 копійок судового збору.

Відповідно до постанови, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №105290 від 14.11.2020 року вбачається, що 13.11.2020 року о 23:30год. в м.Сокаль по вул.Г.УПА,14, ОСОБА_1 керував мотоциклом Мустанг, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на оскарження постанову Сокальського районного суду Львівської області в справі №454/3836/20 від 13.01.2021 р. Постанову Сокальського районного суду Львівської області в справі №454/3836/20 від 13.01.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити.

Апелянт вказує, що про винесену постанову йому стало відомо лише 01.03.2021 р. після звернення в канцелярію суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що він не згідний із вказаною постановою, вважає, що суд безпідставно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Судом неправильно надано оцінку доказів, не вірно встановлено дійсні обставин справи, що призвело до грубого порушення норм процесуального права.

Звертає увагу, що в оскаржуваній постанові зазначено, що «В судове засіданні ОСОБА_1 прибув, вину визнав в скоєнні даного правопорушення та щиро розкаявся». Дане твердження не відповідає дійсності, оскільки жодним транспортним засобом він не керував про, що і повідомив у суді. Як і повідомив фактичні обставини події, а саме те, що 13.11.2020р. з товаришем на його мопеді їхали з с. Поториця в м. Сокаль, за кермом був товариш. Приїхавши в м.Сокаль заїхали на АЗС WOG, де товариш пішов у магазин, а він залишився біля мопеда. В цей час під`їхали працівники поліції, які підійшли до нього та зажадали пред`явити документи, на, що він повідомив, що не керував мопедом і він не належить йому. Після цього працівники поліції відвезли його у відділок поліції, де на їх вимогу він пройшов огляд на стан сп`яніння.

На думку апелянта, з матеріалів справи вбачається, що там не має жодного доказу, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом; які ознаки алкогольного сп`яніння були у ОСОБА_1 , що слугували підставою для освідування; хто саме може підтвердити стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та керування ним т/з у стані алкогольного сп`яніння.

Вважає, що належних і допустимих доказів, які би підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП не надано, проте суд залишив ці дані поза увагою та як наслідок протиправно притягнув його до адміністративної відповідальності, ще і з порушенням вимог ст. 24-1 КУпАП.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №180, 24.05.2021 р. від останнього на адресу апеляційного суду надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі.

Перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що така не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На переконання апеляційного суду, даної вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримався.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, суд першої інстанції, всупереч покликань в апеляційній скарзі, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому такий висновок суду першої інстанції підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №105290 від 14.11.2020 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; з приладу «Drager», письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відеозаписом події, іншими наявними в матеріалах справи доказами, які узгоджуються між собою та достовірність таких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.

Як встановлено апеляційним судом, працівниками поліції ОСОБА_1 була висловлена законна вимога про проведення огляду на стан сп`яніння, а саме з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року.

Те, що в протоколі не зазначено ознак, які б вказували про ознаки алкогольного сп`яніння, не вказує про невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, про що стверджує апелянт, оскільки такі ознаки відображаються в протоколі у випадку відмови особи від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, тобто порушенням водієм п. 2.5 ПДР.

Доводи апелянта про те, що з матеріалів справи вбачається, що там не має жодного доказу, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом свого підтвердження при апеляційному розгляді не знайшли.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів апелянта про порушення судом першої інстанції вимог ст. 24-1 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови, то такі є безпідставними виходячи з наступного.

Так, ст. 12 КУпАП передбачено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до ч.2 ст.13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_1 ), тобто останньому, станом на 13.01.2021 р., дата винесення постанови Сокальським районним судом, виповнилось шістнадцять років, відповідно ОСОБА_1 підлягав адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Стягнення, яке накладене на ОСОБА_1 , відповідає санкції ч.1 ст. 130 КУпАП чинної на момент вчинення правопорушення, що є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, а тому апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 13 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Сокальського районного суду м. Львова від 13 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 13 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.