Справа №: 343/938/21
Провадження №: 3/0343/312/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого судді - Андрусіва І.М.

секретаря судового засідання - Семків В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючого водієм у ФОП " ОСОБА_2 ", в минулому до адміністративної відповідальності не притягувався, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

до Долинського районного суду Івано Франківської області надійшов протокол серії ДПР18 №458044 від 16.04.2021 відносно ОСОБА_1 , згідно з яким, 16.04.2021 о 10.43 год., в с. Княжолука вул. Дебилівка, автодорога «Н-10», ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MERSEDES BENZ 4123П18С» д.н.з. НОМЕР_2 , за маршрутом «Косів Трускавець», та перевозив пасажирів зі стоячими місцями, а саме в салоні автобуса перебували 30 осіб (стоячих), чим порушивши вимоги постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 та постанову КМУ №104 від 18.02.2021.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, не визнав, пояснив, що в той день їхав в м. Трускавець, в салоні автобуса знаходилось 22 людей. Долучив копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «MERSEDES BENZ 412 3П18С» д.н.з. НОМЕР_2 , згідно якого, в даному транспортному засобі 22 місця для сидіння.

Свідок ОСОБА_3 підтвердив, що автобусі в той день знаходилось 22 сидячих пасажирів.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозапис:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №458044 від 16.04.2021, в якому викладена суть правопорушення (а.с. 1);

- оптичний диск з відеозаписом відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, на якому видно, як працівники поліції зупинили транспортний засіб, під час огляду якого встановлено, що в салоні автобуса знаходиться 22 сидячі пасажири (а.с. 4).

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає за потрібне зазначити таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відносно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №458044 від 16.04.2021 та доданих до нього документів, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

При цьому суд виходить з таких обставин та мотивів.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою яка складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суд, розглянувши справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії. Розглядаючи справу, суд, повинен дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП і дійти висновку чи містять її дії ознаки саме такого правопорушення.

Частина 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно - протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування норм, розміщених в інших нормативно правових актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно - правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на конкретний пункт (підпункт) постанови КМУ №1236 та постанови КМУ №104, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Крім цього, суд звертає увагу, що постанова КМУ №104 від 17.02.2021 лише вносить зміни до деяких актів Кабінету Міністрів України. Вона не встановлює обмежень та підстав для притягнення до відповідальності.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

В рішенні Європейський суд з прав людини у справі «Малофеєв проти Росії», вказав, якщо в протоколі адміністративного правопорушення не відображено всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, або відшукувати докази на користь обвинувачення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд позбавлений процесуальної можливості вносити зміни чи редагувати протокол про адміністративне правопорушення, у тому числі, самостійно встановлювати та зазначати який саме пункт нормативно - правового акту був порушений, усуваючи таким чином допущені посадовою особою поліції недоліки і як наслідок, дійти висновку про наявність у діях особи складу та події адміністративного правопорушення.

З наданого працівниками відеозапису встановлено, що в салоні автобуса знаходилось 22 сидячих пасажири, а не 30 стоячих як зазначив в протоколі поліцейський.

Отже, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи неспростовних презумпцій факту.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Тому, як вбачається з матеріалів справи, крім протоколу про адміністративне правопорушення, який складено з порушеннями та відеозапису, який не підтверджує вчинення правопорушення, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1, 7, 9, 23, 33, 247 КУпАП та керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області.

Суддя: І.М.Андрусів