Справа № 159/5146/20 Провадження №33/802/138/21 Головуючий у 1 інстанції:Логвинюк І. М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Вергуна Т.С., особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 , захисника Дзивульської Л.В., розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол - ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2020 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушеня, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 , в дохід держави судовий збір в розмірі 420, 40 гривень.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він о 18 год. 45 хв. 22.09.20 р. в с. Дубовому Ковельського району Волинської області, по вул. Старожилів керував транспортним засобом - автомобілем марки «HYUNDAI 120», д. н. з. НОМЕР_1 , належним ОСОБА_3 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився (у присутності двох свідків), чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд звертає увагу що ОСОБА_4 02 липня 2020 року змінив своє прізвище на ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб на підставі чого отримав паспорт.

У поданій апеляції ОСОБА_1 вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимог законодавства. Зазначає, про те, що суддею місцевого суду, було порушено його право на захист, оскільки він не повідомлявся про розгляд справи, який відбувся 22 грудня 2020 року, а тому і не був присутній. Вказує, що працівники поліції зупинили його без ніякої вагомої причини, а тому він відмовився виконувати будь-які вимоги працівника поліції, адже такі вимоги не були законні. Крім цього, вказує що його не було відсторонено від керування автомобілем та після складання протоколу йому було дозволено продовжувати рух за кермом. Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було вказано, які саме ознаки у нього виявлені. Просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити. Водночас, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, як такий, що пропущений з поважних причин.

Перш за все, враховуючи те, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, даних про отримання ними копій постанови від 22 грудня 2020 року, в матеріалах справи немає, а копією постанови останній отримав 09 січня 2021 року про, що зазначає в поданій ним апеляційній скарзі, тому строк апеляційного оскарження постанови йому слід поновити, так як він пропущений із поважних причин.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративні правопорушення, заслухавши пояснення, особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 та його захисника Дзивульську Л.В., які апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній мотивів та просили її задовольнити, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Щодо доводів апелянта про те, що судом порушено його право на захист, то апеляційний суд знаходить останні безпідставними, оскільки ОСОБА_1 , 30.10.2020 року подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою, його клопотання було задоволено і розгляд справи відклався. Крім цього, 21.12.2020 року (а.с. 16), помічником судді Поляк С.І. було повідомлено секретаря Дубівської громади, посприяти у ознайомленні з датою розгляду справи, яка відбудеться о 09:00 год. 22.12.2020, відносно мешканця цієї громади ОСОБА_2 , який відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №384532 від 22.09.2020, проживає в с. Дубове, Ковельського району, Волинської області, крім цього, апелянт в поданій ним апеляційній скарзі не заперечує, того факту, що він був повідомлений секретарем Дубівської громади про розгляд справи о 09:00 год. 22.12.2020. Таким чином, останньому було відомо, про розгляд адміністративної справи відносно нього, та мав можливість вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого йому судового засідання. Крім цього, ОСОБА_1 клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. З доводами, які викладені в постанові суду, про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 повністю погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, жодних порушень права на захист, судом допущено не було.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема протоколом серії ДПР18 №384532 від 22 вересня 2020 року (а.с.1), з його визнавальними поясненнями, поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.3-4), які підтвердили, що ОСОБА_1 було декілька разів запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку в Ковельській ЦРЛ на що останній категорично відмовився, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 887941 від 22.09.2020 року (а.с. 4).

Окрім того, відеозаписом з бодікамер поліцейських також підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Доводи апелянта про відсутність інформації про розгляд справи на веб-порталі суду, не є такими, які вказують про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення і, на думку апеляційного суду, не вплинули в даному випадку на правильність прийнятого суддею рішення.

Твердження апелянта, що у протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було вказано, які саме ознаки у нього виявлені, на думку апеляційного суду є безпідставні, оскільки останній був згідний з протоколом про притягнення його до адміністративної відповідальності про, що поставив свій особистий підпис. Крім цього, ОСОБА_1 в поданій ним апеляційній скарзі, не оскаржує факту підписання ним протоколу.

Крім цього, доводи апелянта, про те що його не було відсторонено від керування автомобілем, на думку апеляційного суду не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на законність висновків суду.

Враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою та відтворюють картину вчиненого правопорушення, суддя знаходить доводи ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, безпідставними.

Разом з тим, щодо доводів апелянта що працівники поліції зупинили його без ніякої вагомої причини, то вони апеляційним судом не беруться до уваги, оскільки спростовуються постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 887941 від 22.09.2020 року (а.с. 4). Дана постанова на день розгляду даної справи судом не скасована і є чинною.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного, суд обґрунтовано визнав винним та призначив ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення, яке передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Поновити особі, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол- ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду О.М. Клок