Справа № 495/3264/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року м. Білгород- Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Бучка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському Одеської області матеріали, які надійшли від Департаменту Патрульної поліції Управління Патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський,Одеської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2021 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов протокол серії ДПР18 №064484 від 20.04.2021 року, в якому зазначено, що 20.04.2021 року об 14 годині 40 хвилин в м. Одеса, вул. Краснова, 14А водій транспортного засобу OPEL державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом KIA RIO, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався позаду. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що в день, коли сталася ДТП, він відвозив свою дружину до лікарні, та вони під`їхали на своєму автомобілі до кафе McDonalds, вільних місць на парковці для автомобілів не було, тому він почав рухатися заднім ходом на своєму автомобілі та не помітив, що позаду знаходився автомобіль марки KIA RIO, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , оскільки він перебував у «мертвій» зоні, та водій зазначеного автомобіля міг уникнути ДТП, проте ДТП все ж таки сталося.

Всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи про адміністративне правопорушення, вияснивши причини та умови, що сприяли вчиненню даного адміністративного правопорушення, проаналізувавши усі фактичні дані, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данівстановлюютьсяпротоколом про адміністративне правопорушення, поясненнямиособи,яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами,показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки,відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255цього Кодексу.

Згідно ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього рухуправил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, обов`язковою умовою настання відповідальності за статтею 124 КУпАП є наявність наслідку, у вигляді пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. При цьому порушення правил дорожнього руху повинні перебувати в прямому причинному зв`язку з настанням зазначених наслідків.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що працівник поліції дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху України, що є в причинному зв`язку з наслідком ДТП, яка мала місце 20.04.2021 року.

Пунктом 10.9 ПДР, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 визначено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно п. 1.5 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно п.2.3 (б)Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з пунктом 12.3 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Як вбачається з протоколу серії ДПР18 №064484 від 20.04.2021 року, свідки та потерпілі у даному правопорушенні відсутні.

Відповідно до розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015року, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додається схема місця дорожньо-транспортної пригоди. Схема місця дорожньо - транспортної пригоди - графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками.

З матеріалів справи вбачається, що схема місця ДТП, яка додана до протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам зазначеного вище нормативно-правого акту, а автомобілі отримали наступні пошкодження:

-автомобіль Opel Ascona 1,3: пошкодження заднього бампера з лівої сторони;

-автомобіль Kia Rio: лако-фарбове пошкодження переднього бампера з лівої сторони, пошкодження кріплення переднього бампера.

Характер та локалізація отриманих автомобілями пошкоджень, їх розташування на схемі місця ДТП відносно сталих орієнтирів та відносно місця зіткнення, а також напрямок руху транспортних засобів свідчить про те, що ДТП сталась внаслідок дій водія ОСОБА_1 .

Допитана у якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_3 повідомила, що 20.04.2021 року вони з чоловіком ОСОБА_1 хотіли заїхати на парковку біла кафе McDonalds в м. Одеса, проте вільних місць там не було, коли її чоловік почав рухатися заднім ходом щоб виїхати з парковки, сталося зіткнення з автомобілем, який перебував у «мертвій» зоні та побачити його її чоловік не міг. Зіткнення трапилося, коли обидва автомобілі почали рух.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що оцінюючи докази, суд повинен керуватися принципом доведення "поза розумним сумнівом", який сформульований в рішенні від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення даного принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) у відповідності до якого, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

За таких обставин, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності, для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, враховуючи досліджені в справі докази, суд приходить до висновку, що вони переконливо свідчать про те, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та доводи правопорушника про те, що автомобіль іншого учасника ДТП міг ухилитися від зіткнення не заслуговують на увагу.

Призначаючи ОСОБА_1 вид та міру адміністративного стягнення, судом враховується відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, особу порушника, його майновий стан, відношення ОСОБА_1 до скоєного.

Наведені в матеріалах справи обставини свідчать про достатність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, з урахуванням особи правопорушника, буде визнано достатнім, а тому суд приходить до висновку про необхідність застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір у сумі 454,00 грн. на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 247, 287 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 124 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу у сумі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454,00 гривні.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього КУаАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, або представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення виконавчого документу до виконання становить три місяці.

Повний текст даної постанови виготовлено та проголошено 22 червня 2021 року об 14 годині 30 хвилин.

Суддя