Провадження № 33/4820/226/21
Справа № 686/1579/21 Головуючий в 1-й інстанції Антонюк О. В.
Категорія:124,130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Гандзьошина М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді п`ятнадцяти діб арешту з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

За постановою місцевого суду, 11 грудня 2020 року, приблизно о 23 год. 55 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , по автомобільній дорозі сполученням с. Андріївці Хмельницького району в напрямку м. Хмельницького, в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив з`їзд з проїзної частини дороги на засіяне поле з пшеницею. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, 12 грудня 2020 року, приблизно о 06 год. 00 хв., в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вжив алкоголь (горілку), після дорожньо-транспортної пригоди з його участю, що мало місце о 23 год. 55 хв. 11 грудня 2020р. на а/д сполученням с. Андріївці Хмельницького району, в напрямку м. Хмельницького, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.10(е) ПДР України.

Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 4КУпАП.

Не погоджуючись із таким рішення місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову місцевого суду, провадження закрити.

Вважає, що оскаржуване рішення не відповідає фактичним обставинам справи, відсутні допустимі та належні докази його вини.

Місцевим судом не допитані свідки, а лише взяті до уваги їх письмові пояснення.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ним порушено п.2.10 (е) ПДР, але відповідальність за недотримання вимог вказаного пункту передбачена ст.125 КУпАП, а не ч.4 ст.130 КУпАП.

Крім того, апелянт вважає, що не порушував п.2.10(е)ПДР, в постанові місцевого суду зазначено, що в результаті порушення ним ПДР не було завдано матеріальних збитків, не поранені та не загинули люди, а тому вважає, що не порушував п.1.10ПДР, не вчиняв ДТП, відтак не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Гандзьошина М.В., на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення свідка та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення за таких підстав.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи. Підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №486383 від 12.12.2020 року, згідно якого 11 грудня 2020 року, приблизно о 23 год. 55 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , по автомобільній дорозі сполученням с. Андріївці Хмельницького району, в напрямку м. Хмельницького, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив з`їзд з проїзної частини дороги на засіяне поле з пшеницею. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124КУпАП.

Даними рапорту старшого інспектора-чергового В.Нікірова про надходження 12.12.2020 року о 10 год. 14 хв. повідомлення зі служби 102, що у вказаний день, час та місці, на думку заявника сталося ДТП, виявлено на вказаній земельній ділянці пошкоджене авто марки ДЕО, д.н.з. НОМЕР_1 .

Даними рапорту старшого інспектора-чергового В.Нікірова про надходження 12.12.2020 року о 12 год. 41 хв. повідомлення зі служби 102, що у вказаний день, час та на вказаній земельній ділянці виявлено пошкоджене авто марки ДЕО, д.н.з. НОМЕР_1 , яке на думку заявника після ДТП, власника в авто не має.

Даними рапорту старшого інспектора-чергового В.Нікірова про надходження 12.12.2020 року о 20 год. 28 хв. повідомлення зі служби 102, що у вказаний день, час та місце працівники патрульної поліції зупинили за порушення ПДР водія ОСОБА_1 , складають протокол про адміністративне правопорушення за ст..130 КУпАП.

Даними схеми місця ДТП, з яких вбачається розташування транспортного засобу по відношенню до проїжджої частини дороги, сліди гальмування, пошкодження вказаного транспортного засобу під час ДТП, тощо.

Даними пояснення свідка ОСОБА_2 , який є власником земельної ділянки, де сталося ДТП і який повідомив про події за телефоном 102.

Щодо правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, то такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №486384 від 12.12.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 , в АДРЕСА_1 , вжив алкоголь (горілку) після дорожньо транспортної пригоди з його участю, що мало місце о 23 год. 55 хв. 11.12.2020 року а/д сполучення с.Андріївці, в напрямку м.Хмельницький Хмельницького району, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою виявлення (встановлення стану алкогольного сп`яніння), чим порушив вимоги п.2.10Е ПДР, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.130 КУпАП.

Стан сп`яніння підтверджується роздруківкою з алкотестера Drager №6820 від 12.12.2020 року, результат якого 0,71%. (а.с. 2).

Даними висновку КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради, підтверджується, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. (а.с.3).

Даними письмового пояснення свідка ОСОБА_3 , який був присутнім при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу Драгер, з результатами якого останній не був згідний, тому йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції працівник поліції ОСОБА_4 , він 12.12.2020 року, у зв`язку з надходженням повідомлення про пошкодження авто, ймовірно після ДТП, яке знаходиться на земельній ділянці, с.Андріївці Хмельницького району, без водія, прибув на зазначену ділянку. Під час складання схеми ДТП, опитування свідків (власника ділянки), які повідомили про дане ДТП, приїхав водій ОСОБА_1 . В ході спілкування з останнім, було з`ясовано, що він не справився з керуванням транспортним засобом, який належить йому, в зв`язку з ожеледицею. Від ОСОБА_1 було чути різкий запах алкоголю від нього після вживання алкогольного напою ним після ДТП. На пропозицію пройти тест на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, він погодився, але з результатом алкотесту 0,71% був не згідний, тому проїхали в медичний заклад для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку медичним працівником.

Крім того свідок ОСОБА_4 повідомив, що в ході спілкування з водієм ОСОБА_1 було з`ясовано, що травмованих від ДТП не має, спричиненні збитки відсутні.

В судовому засідання апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 , який є родичем ОСОБА_1 , пояснив, що претензій матеріального характеру до останнього не має, оскільки транспортний засіб марки ДЕО, д.н.з. НОМЕР_1 , оформлений на нього, але фактично належить ОСОБА_1 .

З переглянутого відеозапису в судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що ОСОБА_1 , в медичному закладі КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння 0,49%, згідний, погоджується, що вчинив ДТП та пояснює, що алкогольні напої вживав після ДТП.

Ці обставини давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у правопорушеннях, передбачених ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП.

Диспозиція частини 4 статті 130 КУпАПвизначає адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду

Пункт 2.10 Правил дорожнього рухуУкраїни визначає перелік дій водія, які він зобов`язаний вчинити в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, повідомити до поліції про ДТП та чекати прибуття працівників поліції, вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди та до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Тобто, заборона для водія вживати алкоголь, в разі причетності його до дорожньо-транспортної пригоди, визначена часом прибуття працівників поліції на місце пригоди, оформлення ними відповідних матеріалів та, в разі необхідності, проведення уповноваженою особою медичного огляду водія з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник висловили думку, що погоджуються з висновками місцевого суду, викладеними в оскаржуваній постанові, в частині порушення ОСОБА_1 п.12.1 ПДР, за яке передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв правопорушення, передбачене ч.4 с.130 КУпАП, оскільки не було завдано матеріальних збитків, не поранені та не загинули люди, є необґрунтованими, оскільки матеріальні збитки, в результаті ДТП, завдані транспортному засобу ДЕО, д.н.з. НОМЕР_1 , підтверджуються дослідженими доказами в сукупності, але про такі не заявляються.

Підстав не довіряти показанням працівника поліції, який об`єктивно зафіксував факт ДТП, яка вчинена водієм ОСОБА_1 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння та даним отриманих при тестуванні приладом Drager та в медичному закладі, зафіксоване на відеозапис, не вбачається.

Посилання апелянта на те, що він не порушував п.2.10 Е ПДР не заслуговують на увагу, оскільки з протоколу про вчинення правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП вбачається допущена описка, замість п.2.10Є, зазначено п.2.10Е. Обвинучення ОСОБА_1 у порушенні ПДР фактично виписано відповідно до п.2.10Є ПДР.

Твердження апелянта, що місцевим судом не були допитані свідки, а лише взяті до уваги їх письмові пояснення, не заслуговують на увагу, оскільки апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для виклику та допиту свідків, про допит яких в суді першої інстанції клопотання заявлено не було, а зібраних доказів достатньо для повного, всебічного розгляду справи та постановлення законного рішення.

Зазначені обставини в їх сукупності давали судді підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушень передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни постанови судді не має.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша