Справа №: 302/359/21 3/302/162/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повна)

09.06.2021 смт. Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Кривка В.П.,

при секретарі с/з Магдич В.М.,

захисник-адвокат Рішко С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачине ст.130 ч.1 КУпАП за протоколом сер:ДПР18 №089159 від 10.04.202 р. стосовно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше притягався до адміністративної відповідальності, згідно з постановою судді Міжгірського райсуду від 30.05.2021р. (справа №302/404/21) за ст.130 ч.1 КУпАП, не судимого,

В С Т А Н О В И В :

10.04.2021 біля 00 год. 45 хв. в с.Сойми, Хустського району Закарпатської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ренаульт» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що стверджено висновком про огляд на стан сп`яніння в КНП «ЛПУ Міжгірська районна лікарня». ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 встановлені обставини заперечив і свою позицію пояснив таким.

Під час складання протоколу він також заперечив зазначені обставини, бо того дня і часу не керував цим транспортним засобом, а був пасажиром, оскільки автомобілем керував його знайомий ОСОБА_2 , який мешкає в селі Сойми, де зупинився на узбіччі і вийшов з автомобіля та повідомив, що зайде до свого знайомого, забравши ключі від автомобіля. За кілька хвилин під`їхали працівники поліції на службовому авто і підійшли до ОСОБА_1 і вимагали пред`явити посвідчення водія. Працівник поліції не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 , що він не керував автомобілем і що скоро прийде водій ОСОБА_2 , якому слід зателефонувати. Працівники поліції ОСОБА_3 з напарником відібрали від ОСОБА_1 телефон, доставили його в лікарню для огляду на стан сп`яніння і в подальшому склали протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 ч.1 КУпАП, а також винесли постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що на транспортному засобі не працював «стоп-сигнал» і за не пред`явлення ним посвідчення водія поліцейському.

ОСОБА_1 заперечив вчинення правопорушень, передбачених статтею 126 ч.1 КУпАП з посиланням на те, що в той момент не керував автомобілем, а також заявив, що оскаржив, тобто подав позов до суду на постанову поліцейського №100428 від 10.04.2021 про накладення на нього штрафу в сумі 425 гривень.

ОСОБА_1 і його захисник адвокат Рішко С.І. також покликаються на те, що поліцейськими порушено порядок огляду на стан сп`яніння (Інструкцію), бо не було запропоновано ОСОБА_1 пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків. Вважають, що висновок лікаря також не відповідає нормативним вимогам, бо в ньому здійснено записи з однаковим часом, за межами 2-х годинного строку з часу події. Огляд фактично не проводився лікарем. Лікар не встановив вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 у зв`язку із запереченням ним вживання алкоголю під час огляду. Окрім цього, вважають, що поліцейські неналежно зафіксували подію на відеозапис без посилання на технічний запис.

Оцінивши зміст протоколу, додані до нього матеріали, перевіривши ці матеріали як докази в судовому засіданні за клопотанням особи, на яку складено протокол, покази свідків, які також допитанні з ініціативи сторони захисту,суддя дійшов такого висновку.

Стаття 130 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння

Суд вважає, що ОСОБА_1 є винуватим у вчиненні зазначеного правопорушення за ознаками керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком огляду на стан сп`яніння в медичному закладі в установленому законом порядку.

Таке переконання судді ґрунтується з огляду на наступне.

ОСОБА_1 є володільцем і користувачем зазначеного в протоколі транспортного засобу на іноземній реєстрації, що ним визнано.

Свідок ОСОБА_2 (знайомий ОСОБА_1 ) у судовому засіданні показав, що за згодою ОСОБА_1 10.04.2021 їздив на його авто як водій і пізно ввечері (біля 24 год.) зупинився в селі Сойми і вийшов з автомобіля до знайомого, а ОСОБА_1 залишився в салоні автомобіля. Через деякий час ОСОБА_1 зателефонував йому, що він у поліції, і щоб він приїхав за ним. ОСОБА_2 викликав таксі і поїхав в смт.Міжгіря, де біля приміщення поліції ОСОБА_1 розповів йому, що його затримали за підозрою керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння і на нього склали протокол. У поліції Вайдич В.В. надав розписку, що доставить ОСОБА_1 додому.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_2 і пояснення ОСОБА_1 та заперечення ним вини і розцінює такі як спосіб уникнути від відповідальності ОСОБА_1 з наміром спотворити обставини з цією ж метою.

Цей висновок суду підтверджується наступним.

У судовому засіданні допитано поліцейських в якості свідків за ініціативою сторони захисту, які надали такі покази.

10.04.2021 біля 24 години службовий патрульний автомобіль поліції відділення № 2 Хустського РУП під час патрулювання помітив автомобіль, зазначений в протоколі, в якому під час руху не працював один сигнал освітлення («стоп-сигнал»), якого було вирішено переслідувати і зупинити для перевірки. У селі Сойми автомобіль зупинився на обочині і в такому було вимкнено освітлення. Поліцейський ОСОБА_4 підійшов до автомобіля і побачив в салоні водія ОСОБА_1 , який ймовірно пересів на сидіння пасажира, бо з моменту зупинки автомобіля до моменту спілкування з поліцейським ніхто з автомобіля не виходив. ОСОБА_1 відмовився пред`явити документи, зокрема посвідчення водія і йому було запропоновано пройти медичний огляд в лікарні на стан сп`яніння. ОСОБА_1 заперечував вжиття алкоголю в Міжгірській районній лікарні, однак відмовився пройти огляд із застосуванням приладу алкотесту «Драгер» на пропозицію лікаря. Натомість лікарем було встановлено стан сп`яніння особи за іншими критеріями огляду і надано висновок,який ОСОБА_1 відмовився підписати і отримати копію. Огляд на стан сп`яніння був зафіксований на відеозапис і доданий до матеріалів справи.

Свідок ОСОБА_5 показала, що вона є лікарем, який має право здійснювати огляд на стан сп`яніння осіб. 10.04.2021 біля 01 годині 35 хв. за направленням поліцейського нею було проведено огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , який відмовився пройти тест із застосуванням сертифікованого і повіреного приладу «Драгер» (не бажав здійснити видих повітря). Тому лікарем було здійснено огляд за зовнішніми об`єктивними ознаками, а саме встановлено запах алкоголю з ротової порожнини, не чітке виконання рухів, хитку ходу і зв`язаність мовлення. Ці відомості були записані в акті, на підставі якого і було видано висновок, який ОСОБА_1 не підписав відмовився отримати копію.

Покази свідка ОСОБА_5 перевірені судом і вони повністю відповідають змісту записів у висновку і акті № 28 медичного огляду на стан сп`яніння від 10.04.2021. Огляд на стан сп`яніння проведено на підставі письмового направлення поліцейського ОСОБА_6 від 10.04.2021. Зазначені документи відповідають вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затверджена наказами МОЗ і МВС України від 09.11.2015 № 1452/735). Покликання сторони захисту на те, що в направлення поліцейського, акті і висновку лікаря зазначено один час 01 год. 35 хв., що є неспроможним, суд не бере до уваги,бо таке не свідчить про неправильність часу складання цих документів і, по суті, підтверджує початок процедури огляду лікарем особи на стан сп`яніння. З часу фіксації події (зупинки транспортного засобу 00 годин 45 хвилин) і до початку здійснення огляду на стан сп`яніння (01 год. 35 хв.) минуло не більше однієї години. Отже, доводи сторони захисту про фальсифікацію часу складання документів, спливу більше двох годин з часу події суд визнає надуманими.

На відеозаписі чітко зафіксовано огляд лікарем ОСОБА_1 на стан сп`яніння, роз`яснення йому порядок застосування приладу алкотесту і його відмову від застосування цього приладу, а також не виконання ним чітко рухів за вказівкою лікаря.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не зміг пояснити чому саме він відмовився пройти тест на спеціальному приладі в контексті розуміння його позиції та пояснень, що він не керував автомобілем, а був пасажиром і не вживав до події алкогольні напої.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 підтвердили в судовому засіданні, що ними поліцейському було надано розписки під час складання протоколу про те, що ОСОБА_7 зобов`язується передати автомобіль ОСОБА_2 , а останній зобов`язується зберігати такий за місцем свого проживання.

Свідок ОСОБА_2 не зміг зрозуміло пояснити, чому він прибув до поліції на телефонний виклик ОСОБА_1 не на автомобілі, який належить ОСОБА_7 (за версією якого він це авто до події не використовував і ключі від авто були у ОСОБА_2 ), а на іншому транспортному засобі, - в контексті надання ними вищезазначених розписок поліцейському.

З огляду на викладене суд вважає безпідставним посилання сторони захисту на застосування положень статті 247 п.1 КУпАП.

Вина ОСОБА_8 у вчинення правопорушення, передбаченого статтею 130 ч.1 КУпАП доведена належними, достатніми та достовірними доказами.

Суд також вважає правильною кваліфікацією розглядуваних обставин вчиненого ОСОБА_1 правопорушення за ознаками статті 130 ч.1 КУпАП, бо наявні в діловодстві суду відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за цією ж нормою закону згідно з постановою судді від 20.05.2021 стосуються обставин за подією, яка мала місце 18.04.2021, тобто після події, яка розглядається в цій справі (10.04.2021). Отже, не має підстав констатувати, що ОСОБА_1 повторно вчинив аналогічне правопорушення, бо другий випадок мав місце коли ОСОБА_1 ще не був притягнутий до адміністративної відповідальності за розглядуване адміністративне правопорушення в цій справі. Повторним протягом року вчиненням адміністративного правопорушення вважається вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. Таким чином, ОСОБА_1 за кожне правопорушення, яке кваліфіковано за статтею 130 ч.1 КУпАП, має нести окремо відповідальність за призначеним стягненням.

Обираючи вид і розмір стягнення, яке передбачено санкцією статті 130 ч.1 КУпАП, беру до уваги обставини справи і те, що ОСОБА_1 наділений правом керування транспортними засобами, тобто має відповідне посвідчення водія.

Керуючись ст.ст.280, 283 285 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбачено ст.130 ч.1 КУпАП і накласти на нього стягненням у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору на користь держави.

У разі несплати штрафу добровільно в строк протягом 15 днів з дня вручення ОСОБА_1 постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Постанову може бути оскаржено в Закарпатський апеляційний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 294 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці.

Повна постанова складена 11.06.2021р.

Суддя: В. П. Кривка