ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/907/21 Справа № 202/2551/21 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Хрипунова Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2021 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до встановлених обставин у постанові суду 18.04.2021 року о 22 год. 24 хв. в м. Дніпро по вул. Березинська, 24к, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Dacia , н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Драгер, тест № 128, результат тесту 0,34% проміле алкоголю, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2021 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривень 00 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати як незаконну та необґрунтовану, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- 18 квітня 2021 року за кермом автомобіля Dacia , н/з НОМЕР_1 , перебувала ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 ;

- відеозапис з місця події не є належним та допустимим доказом, так як механізм їх долучення до матеріалів справи не вказаний, при цьому з відеозапису з місця події неможливо встановити, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом.

В суді апеляційної особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами провадження.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, чеком Драгера , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписом місця події.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом,- не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до відеозапису місця події о 22:35 ОСОБА_2 , яка перебувала поруч з водієм ОСОБА_1 повідомила про те, що ОСОБА_1 випив вина та розвернув транспортний засіб для того , щоб вона надалі керувала, що також о 22:37 год. підтвердив сам ОСОБА_1 .

Такий висновок узгоджується із постановою Верховного Суду від 20 лютого 2019 (404/4467/16-а), відповідно до якої само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23 грудня 2005 року за № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Клопотання щодо виклику свідків не підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що у суді першої інстанції клопотання про виклик свідків не заявлялось, а тому відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП суддя приходить до висновку про необґрунтованість подання вказаного клопотання у суді апеляційної інстанції.

Посилання захисника на те, що градуювання спеціального технічного пристрою було 13.08.2020 року, тому огляд є недійсним , - не є слушним з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавались Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається" встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747 і становить 1 рік.

Відповідно до матеріалів провадження у чеку із результатом тестування на алкоголь є посилання на останнє калібрування 13 серпня 2020 року, а огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився 18.04.2021 року, тобто до спливу 1 року, тому посилання захисника на те, що пройшов шестимісячний міжповірочний інтервал є необґрунтованими.

Посилання на те, що відеозаписи з місця події не є належним доказом, так як не вказаний їх механізм долучення до справи не є слушним, оскільки відповідно до ст. 266 КУпАП ( в редакції від 17.03.2021 року) передбачена можливість проведення огляду з використанням технічних засобів відеозапису, при цьому використання відеокамер вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 (а.п. 1), та диск додано до протоколу.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, а тому постанову суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2021 року без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко