Справа № 146/1314/20

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2021 р. смт. Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Скаковська І.В., розглянувши матеріали, що надійшли від відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , працюючої заступником директора ТОВ АК "Зелена долина",

за ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2020 року до Томашпільського районного суду Вінницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 406538 від 18 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 18 грудня 2020 року о 11 год. 20 хв. на автомобільній дорозі 0-02-12-04 "Вендичани - Чернівці - Томашпіль" ОСОБА_1 будучи заступником директора ТОВ АК "Зелена долина" не вжила заходів щодо створення умов безпечного та комфортного проїзду інших учасників дорожнього руху, а саме не організувала мийку коліс транспортного засобу при виїзді з поля після погрузки цукрового буряку, чим порушила вимоги п. 1.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 139 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Пояснила, що працює заступником директора ТОВ АК "Зелена долина" та оганізувала мийку коліс трансортного засобу перед виїздом з поля на дорогу.

Заслухваши пояснення ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Частина перша статті 139 КУпАП передбачає відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

Вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 406538 від 18 грудня 2020 року, актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та схемою до акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі.

Таким чином, суд вважає, що вина правопорушника доказана у повному обсязі, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 1ст. 139 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 139 КУпАП, є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлені.

При обранні виду та міри адміністративного стягнення, враховується характер правопорушення, його наслідки, обставини даної справи.

На підставі викладеного, вважаю необхідним піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», установлений на 2021 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі з 01 січня 2 270 грн.

Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 33-35, ч. 1 ст. 139, ст. ст. 221, 251, 252, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП та застосувати відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. (п`ятсот десять гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Суддя: І. В. Скаковська