ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 728110 від 08.12.2020 ОСОБА_1 25.11.2020 близько 15:45 год. ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків, щодо виховання своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не міг потрапити додому, так як ОСОБА_1 не відчиняла двері та на телефоні дзвінки не відповідала. В результаті чого, ОСОБА_2 могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що розлучилась із чоловіком та має складні стосунки з дітьми, так як їх батько постійно налаштовує дітей проти неї. На даний час діти проживають з батьком. Щодо події, яка склалась 25.11.2020 ОСОБА_1 повідомила, що коли вона повернулась із роботи її син ОСОБА_2 перебуваючи вдома та будучи на дистанційному навчанні не хотів роботи домашнє завдання. На що ОСОБА_1 почала вмовляти та просити, щоб її син почав робити домашнє завдання, однак останній відмовився та почав поводити себе агресивно, а саме виражатись нецензурною лайкою, штовхав її та намагався покинути квартиру. Натомість, ОСОБА_1 зазначила, що вона не випускала сина з дому

Так як ОСОБА_1 не змогла заспокоїти сина, вона викликала працівників поліції, проте працівники поліції не розібравшись в даній ситуації, склали щодо неї протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У ході судового розгляду допитаний свідок ОСОБА_3 , суду пояснив, що 25.11.2020 прийшовши в свою квартиру для ремонту меблів, однак онук ОСОБА_2 почав виганяти його з квартири. Далі ОСОБА_2 виліз на турнік та почав виражатись нецензурною лайкою в його бік та в бік матерії. Розхвилювавшись ОСОБА_3 покинув квартиру та пішов до магазину. Через деякий час йому подзвонила донька ОСОБА_1 , яка плачучи повідомила, що не може заспокоїти ОСОБА_2 та попросила його прийти та допомогти. Підходячи до будинку, ОСОБА_3 помітив колишнього чоловіка доньки, піднявшись до квартири донька повідомила, що викликала працівників поліції, проте останніх ще не було, тоді вона повторно викликати працівників поліції. Пізніше ОСОБА_3 та його донька зайшли до кімнати ОСОБА_2 , однак його в кімнаті вже не було. ОСОБА_2 витягнув із сумки ОСОБА_3 ключі від квартири та вибіг на вулицю. Через деякий час приїхали працівників поліції, які переговорили між собою та вирішили, що один працівник буде заповнювати документи, а інший піде «переговорить з Ромою», який являвся колишнім чоловіком доньки. Даний факт свідчив, що працівники поліції знайомі з колишнім чоловіком його доньки ОСОБА_4 , який на цей час також працює в органах поліції. Після чого, працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП на ОСОБА_1 аргументуючи це тим, що їм достатньо показань ОСОБА_2 . Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_4 погрожував йому, що забере у нього його квартиру.

У ході судового розгляду допитана свідок ОСОБА_5 , суду пояснила, що 25.11.2020 дійсно ОСОБА_2 був дуже агресивний, а саме виражався нецензурною лайкою, штовхав та намагався покинути квартиру. ОСОБА_1 покликала на допомогу свого батька, проте це не допомогло, тому була змушена викликати працівників поліції. Крім того, ОСОБА_5 , зазначила, що ОСОБА_1 знає досить давно та тільки із позитивної сторони, вона матір, яка ніколи не підніме руку на своїх дітей. Проте цього не можна сказати про колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який зневажливо ставився до неї.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, батьки зобов`язані поважати дитину, передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї, забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Таким чином, ухилення від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а саме невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством.

В даному випадку, дії ОСОБА_1 , викладені в протоколі, не відповідають дійсності та не свідчать про наявність умисного чи необережного ухилення особи, відносно якої складено протокол, від виконання батьківських обов`язків.

Суть адміністративного правопорушення в протоколі викладена в загальних рисах, без зазначення об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, зокрема: в чому саме проявилась відсутність піклування про фізичний, моральний та духовний розвиток дитини, які саме обов`язки, передбачені ст. 150 СК України, не виконуються ОСОБА_1 .

Суд також бере до уваги надані характеристики ОСОБА_1 , відповідно до яких остання характеризується тільки із позитивної сторони, як висококваліфікований спеціаліст, педагог, ввічлива та дбайлива матір, яка піклується про своїх дітей.

Крім того, з відеозапису події від 25.11.2020 та з наданих у ході судового розгляду пояснень свідків, які узгоджуються між собою вбачається, що ОСОБА_2 перебував саме в квартирі, поводив себе агресивно та на зауваження не реагував. Тобто, даний відеозапис спростовує обставини, які викладені в протоколі, а саме те що ОСОБА_2 не міг потрапити додому, так як ОСОБА_1 не відчиняла двері та на телефонні дзвінки не відповідала.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає достатніх доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Оскільки складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, суд вважає, що в даному випадку склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, відсутній.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність складу адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 184, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: