Справа №484/4229/20
Провадження № 33/812/50/21
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 лютого 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гречаної Є.Й., потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову, яку ухвалив Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області, під головуванням судді Шикері І.А. у приміщенні цього суду 05 січня 2021 року, якою провадження відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

установив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 117428 від 04 травня 2020 р. 04 травня 2020 р. о 15.45 год. в м. Первомайську на перехресті вулиць Трудової Слави Київська, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ» д/н НОМЕР_1 та при проїзді регульованого перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора не надав переваги в русі автомобілю «Мерседес» д/н НОМЕР_2 , який проїжджав дане перехрестя на дозволений зелений сигнал світлофора, у зв`язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження, а водії понесли матеріальні збитки. В результаті ДТП у автомобіля марки «Мерседес Бенц -220» д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , пошкоджено та деформовано передні капот, бампер, передні права та ліві фари, крило, передня права двері, розбиті передні права та ліва фари. У автомобіля марки «ВАЗ 2170» д/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , пошкоджено та деформовано передні і задні ліві двері та заднє ліве крило. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 16.1, 8.7.3. «ґ» ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав, пояснив, що рухався на дозволений зелений сигнал світлофора.

Потерпілий ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтвердили фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 січня 2021 р. провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати як необґрунтовану та ухвалену з порушенням норм процесуального права, та постановити нове судове рішення, яким вищезазначену справу направити на новий розгляд.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції в порушення вимог статей 247, 280 КУпАП не в повному обсязі дослідив всі обставини справи, зокрема, не допитав в якості свідка інспектора СРПП №3 Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , який склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серія ОБ № 117428 від 04 травня 2020 р., з метою усунення протиріч. Також ОСОБА_2 зазначає, що під час прийняття рішення судом першої інстанції не було прийнято до уваги чи спростовано покази свідка ОСОБА_5 , чим порушені вимоги ст.280 КУпАП, відповідно якої - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні. Крім того, апелянт вважає, що провадження по даній адміністративній справі мало бути закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2 , який підтримав доводи апеляційної скарги, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гречаної Є.Й., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Так, закриваючи провадження у цій адміністративній справі, суд першої інстанції дійшов висновків, що працівники поліції доказів скоєння ОСОБА_1 порушення п. 16.1 ПДР України у взаємозв`язку із п. 8.7.3. «ґ» ПДР України не надали, тому провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуюче наступне.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Вимоги вказаних правових норм були дотримані суддею суду першої інстанції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).

Вимоги до протоколу про адміністративне порушення, порядок його складання викладені у статтях 254, 256 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 (далі Інструкція № 1376), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 № 1395 (далі Інструкція № 1395).

Так, статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Аналогічні вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення викладені в Інструкції № 1376 та Інструкції № 1395.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, диспозиція статті 124 КУпАП є бланкетною, тому обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті, внаслідок порушення конкретних правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, має бути зазначено суть адміністративного правопорушення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 117428 від 04 травня 2020 р. зазначено про порушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , пункту 16.1, підпункту «ґ» пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі Правила), що виразилося у тому що водій ОСОБА_1 04 травня 2020 р. о 15.45 год. в м. Первомайську на перехресті вулиць Трудової Слави Київська керував автомобілем «ВАЗ» д/н НОМЕР_1 та при проїзді регульованого перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофора не надав переваги в русі автомобілю «Мерседес» д/н НОМЕР_2 , який проїжджав дане перехрестя на дозволений (зелений) сигнал світлофора, у зв`язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження, а водії понесли матеріальні збитки.

Згідно п. 16.1 Правил, за яким кваліфіковано дії ОСОБА_1 , перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють. У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками.

Згідно підпункту «ґ» пункту 8.7.3. Правил, за яким кваліфіковано дії ОСОБА_1 , жовтий сигнал світлофору забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Встановлені в судовому засіданні та викладені у протоколі обставини, а саме те, що ОСОБА_1 при проїзді регульованого перехрестя на заборонений сигнал світлофора червоний, не надав переваги в русі автомобілю «Мерседес» д/н НОМЕР_2 , який проїжджав дане перехрестя на дозволений сигнал світлофора зелений та допустив зіткнення з даним автомобілем, суперечать кваліфікації його дій, наведеній у протоколі про адміністративне правопорушення відповідно до Правил.

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Тому суд вірно вважав, що неможливо дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 16.1 ПДР України у взаємозв`язку із п. 8.7.3. «ґ» ПДР України, як це зазначено у протоколі.

Також судом першої інстанції вірно зроблений висновок про неможливість перекваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки нормами КУпАП таке не передбачено, оскільки суд розглядає справу виключно в межах обставин правопорушення та кваліфікації дій особи, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд крім викладеного звертає увагу на наступне.

Згідно із пунктами 7, 8, 12 частини II Інструкції № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 117428 від 04 травня 2020 р. містить дописки щодо обставин правопорушення, які жодним чином не застережені, а саме: «на заборонений сигнал світлофору (червоний)».

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 117428 від 04 травня 2020 р., складений відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, не відповідає вимогам статей 254, 256 КУпАП, Інструкції № 1376, оскільки викладені в ньому обставини, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суперечать пунктам Правил, про порушення яких зроблений висновок у протоколі, а внесені дописки стосовно проїзду транспортного засобу на червоне світло суперечать прямим приписам закону.

Слід також зазначити, що порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому необхідно враховувати, що у даній справі протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 117428 від 04 травня 2020 р. є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ, акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дотримання правил дорожнього руху (ст.254 і 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Суд, ухвалюючи оскаржувану постанову, виходив з того, що наявними у справі про адміністративне порушення доказами не доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (порушення учасником дорожнього руху Правил (пункту 16.1, підпункту «ґ» пункту 8.7.3), що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна), а тому прийняв рішення про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247 КУпАП).

Апеляційний суд з огляду на наведене вище погоджується з такими висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги.

Так, посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не допитаний в якості свідка поліцейський, яким був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 117428 від 04 травня 2020 р., не ґрунтується на вимогах закону, оскільки згідно із ч. 1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. На працівника ж поліції в силу положень статей 251, 255 КУпАП покладені обов`язки зі збирання доказів та складання протоколів про адміністративні правопорушення, тому вони не можуть бути одночасно свідками в адміністративній справі.

Щодо посилань в апеляційній скарзі на те, що судом не дано оцінку поясненням свідка ОСОБА_5 , то таке не вплинуло на правильність висновків суду про те, що через суперечливість та невідповідність вимогами закону протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 неможливо дійти висновку про його винуватість у порушенні, вказаному у цьому протоколі.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що провадження у справі мало було закрито за п. 7 ст. 247 КУпАП.

Так, законодавче регулювання питання закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення здійснюється, зокрема, ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді), коли цей строк становить 3 місяці.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ч.1 ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов: - вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; - сплив встановленого законом двомісячного (або тримісячного) строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної винної дії чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Водночас, слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП). Тобто, у разі якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п.1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд дійшов законного висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, тому обґрунтовано закрив провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Оскільки суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову, закривши провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись статтями 247, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 січня 2021 року, якою провадження відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М.Базовкіна