ПОСТАНОВА

іменем України

09 червня 2021 року м. Володимир-Волинський

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Лященко О.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр-на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , директор ринку «УСВ», за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 229499 від 13 березня 2021 року, складеного поліцейським СРПП Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області Миколою Тичиною, вбачається, що 13 березня 2021 року в 00 год 20 хв, в м.Володимир-Волинський по вул. Ковельській водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi Pajero р.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП.

Дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, підлягає встановленню чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з вимогами ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діянь, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого цим кодексом, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судовий розгляд справи повинен проводитись у межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені повторно.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Сам протокол про адміністративні правопорушення, за відсутності інших доказів, не є, на думку суду, належним і допустимим доказом в розумінні ч.1 ст.251 КУпАП.

Відповідно до ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 р.

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав, суду пояснив, що у вказаний в протоколі час автомобілем не керував. Від будь-яких інших пояснень відносно себе відмовився.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 229499 від 13.03.2021, складений в 01 год 20 хв., на якому відсутні підписи ОСОБА_1 у відповідних графах;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився та відсутній його підпис;

- направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у Володимир-Волинське ТМО, у якому відсутній підпис ОСОБА_1 ;

- письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- оптичний диск з відеозаписом події.

Вищеописані докази не містять жодної доказової інформації про подію, зокрема що 13 березня 2021 року в 00 год 20 хв, в м.Володимир-Волинський по вул. Ковельській водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi Pajero р.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

Так, ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився, ні в направленні на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у Володимир-Волинське ТМО, не має підпису ОСОБА_1 . Окрім цього, з досліджених судом відеозаписів з бодікамери поліцейського, який складається з трьох окремих відео файлів, записаних в різний час, не можливо встановити особу водія та його стан, а також відсутні відомості про присутність двох свідків, прізвища яких вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та також відсутня вимога поліцейського до водія про підстави та необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що вони були свідками при складанні працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення, однак з приводу пропозиції поліцейського пройти обстеження на стан сп`яніння та відмови ОСОБА_1 від неї, так само як і щодо факту керування ним автомобілем у вказаний в протоколі час з ознаками алкогольного сп`яніння, пояснення жодної інформації не містять.

Опитати вказаних осіб як свідків під час розгляду справи суддею не виявилось можливим, хоча вказані особи неодноразово викликались в судове засідання. З рапорту поліцейського СРПП Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області Миколи Тичини та доданих до нього письмових пояснень вбачається, що вказані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вибули з місця проживання на тривалий термін на роботу за межі Волинської області і їх точне місцезнаходження не відоме, і не відомий час їх повернення.

У матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненому поза розумним сумнівом. Будь-яких інших об`єктивних даних про вчинення ним правопорушення немає.

Вказана у фабулі правопорушення обставина, що саме він керував транспортним засобом, при цьому перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та на вимогу поліцейського пройти огляд у встановленому порядку відмовився в присутності двох свідків є недоведеною жодними належними та допустимими доказами, оскільки відсутні будь-які дані про те, що автомобілем керував саме ОСОБА_1 , що поліцейський бачив особу водія і спілкувався з ним і при цьому у водія були явні ознаки алкогольного сп`яніння, що поліцейський пропонував пройти огляд на стан сп`яніння та водій відмовився від цього.

За таких обставин справи суд приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.247, ст.284 КУпАП, на підставі ч.2 ст.130 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя /-/ підпис.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду Волинської області О.В. Лященко