Справа № 753/532/20 Гол. в суді першої інст. - Коляденко П.Л.
Провадження № 33/824/4839/2020 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
Категорія: ст.124 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С. за участю:

представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Козака К.І.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 25 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з постанови судді І-ї інстанції, ОСОБА_1 , 25.12.2019 року, о 12 год. 05 хв., керуючи автомобілем марки «Kia Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись перетином вулиць Вишняківської та Л. Руденко у м. Києві, в порушення вимог п. п. 2.3 б), 16.14 ПДР, не був уважний, не врахував дорожньої обстановки, з`їжджаючи з головної дороги, при повороті ліворуч, не надав переваги в русі автомобілю «Jeep Compass», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який знаходився праворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 25 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, вказуючи на те, що строк пропущений у зв`язку з карантинними обмеженнями.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги зазначає, що небезпечну та аварійну ситуацію створив саме водій іншого транспортного засобу ОСОБА_2 , проте працівниками поліції необ`єктивно складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Також зазначає, що суд першої інстанції без повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин даної справи, не заслухавши пояснення обох учасників ДТП прийняв незаконне та необгрунтоване рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника - адвоката Козака К.І., який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя; права на апеляційне оскарження; реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона - відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

За змістом вимог п.2.3 "б" ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі

Відповідно до п. 16.14 Правил дорожнього руху якщо головна дорога на перехресті змінює напрямок, водії транспортних засобів, які рухаються по ній, повинні керуватися між собою правилами проїзду перехресть рівнозначних доріг. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії, які рухаються по другорядних дорогах.

При прийняті рішення щодо ОСОБА_1 суддею першої інстанції було дотримано вказані вимоги закону.

Висновок суду І-ї інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Такий висновок підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 085581від 25 грудня 2019 року, складеним щодо ОСОБА_1 та з якого вбачається, що водій не заперечував проти викладених у протоколі обставин; схемою ДТП від 25.12.2020 року, яка складена в установленому законом порядку та підписана обома учасниками ДТП, без жодних зауважень до неї, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які повністю відтворюють обставини дорожньо-транспортної пригоди, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані докази, на думку апеляційного суду, є достатніми, належними, допустимими та беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.3 "б" та п.16.14 ПДР України.

Аналізуючи вищевикладене та враховуючи механізм та характер пошкоджень транспортних засобів, а також наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, належить дійти висновку, що дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам ПДР України та знаходились в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Суд критично оцінює доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки це суперечить об`єктивним даним, встановленим місцевим судом та під час апеляційного розгляду даної справи, а також спростовуються наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами, дослідженими під час судового розгляду як в суді І-ї інстанції, так і під час розгляду апеляційної скарги.

Не заслуговують на увагу також і доводи ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції прийнято рішення не заслухавши пояснення обох учасників ДТП, оскільки з постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 та інший учасник ДТП - ОСОБА_2 були присутні в суді першої інстанції та надавали свої пояснення з приводу дорожньо-транспортної пригоди.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладенні на нього адміністративного стягнення у виді штрафу були дотримані у повній мірі, а тому доводи апеляційної скарги щодо необгрунтованого застосування до нього стягнення у виді штрафу не заслуговують на увагу.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростували правильність висновків судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин, постанова судді є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва від 25 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко