Чортківський районний суд Тернопільської області

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року Справа № 608/1850/20

Номер провадження3/608/72/2021

Суддя Чортківського районного суду Тернопільської області Парфенюк В. І. , з участю секретаря судового засідання Южди Л. С.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Каліннікова М. О.,

розглянувши матеріали, які надійшли від управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 423104 від 6 вересня 2020 року, складеного інспектором взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Тернопільській області лейтенантом поліції Маличок Р. З., вбачається, що 6 вересня 2020 року о 04 год. 05 хв. на автодорозі М-19 Доманове Тереблече, 410 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «RENAULT DOKKER» реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці; від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 № ARLM-0307 (повірка дійсна до 27.03.2021) та огляду в медичному закладі водій категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнає, заперечує, що 6 вересня 2020 року о 04 год. 05 хв. керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння. Дійсно, він відмовився пройти медосвідчення на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проте не відмовлявся пройти таке медосвідчення в медичній установі.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо позиції захисника про те, що вказаною правовою нормою не передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд зазначає наступне.

Так, з листа Верховного Суду від 31 грудня 2020 року № 3566/0/2-20, якого було надіслано судам першої та апеляційної інстанції, вбачається, що в зв`язку з численними зверненнями вищезазначених судів щодо редакції статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка є чинною на сьогодні, Верховний Суд звернувся з відповідним листом до Голови Верховної Ради України.

Комітет Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності на таке звернення надіслав відповідь від 15 грудня 2020 року ( вих. № 04-27/12-2020/241031), в якій повідомляється, що Верховною Радою України 22 листопада 2018 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-УШ), яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та особливості початку досудового розслідування у формі дізнання.

17 червня 2020 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 720-ІХ).

У Розділі II Закону № 720-ІХ зазначено, що «Цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-УШ». 1 липня 2020 року Закон № 2617-УШ набрав чинності, а Закон № 720-ІХ був підписаний Президентом України 2 липня 2020 року та 3 липня 2020 року опублікований в газеті «Голос України».

Однак, Законом України № 720-ІХ внесено зміни до Закону № 2617-УШ, відповідно до яких із Закону № 2617-УШ вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1.

Відповідно до Роз`яснення Комітету щодо окремих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-ІХ від 17 червня 2020 року, затвердженого на засіданні Комітету 15 липня 2020 року, Комітет вважає, що з 3 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, тобто в редакції до 1 липня 2020 року.

Таким чином Комітет вважає, що з 3 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-УІІІ, а стаття 286-1 КК України виключена.

Отже, дії ОСОБА_1 , які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, містять ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні такого адміністративного правопорушення підтверджується показаннями свідка в судовому засіданні ОСОБА_2 , відеозаписом з нагрудної камери поліцейських, який було переглянуто в судовому засіданні, та іншими матеріалами справи.

Таким чином, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази дозволяють зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання особи, що притягується до адміністративної відповідальності, на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичній установі, є необґрунтованим, оскільки під час перегляду відеозапису обставин вчиненого правопорушення встановлено, що працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 проїхати в медичну установу для проходження огляду, однак останній, хоча і погоджувався з такою вимогою, але фактично її ігнорував, посилаючись на те, що він чекає, коли йому принесуть телефон, який він нібито залишив перед тим на АЗС.

Враховуючи обставини правопорушення, особу, яка вчинила правопорушення, ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте, відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Таким чином, суд був позбавлений можливості своєчасно розглянути справу, з`ясувати обставини, викладені в ст. 280 КУпАП та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 38, ч. 1 ст. 130, 247, 266, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з закінченням строку, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя В І Парфенюк