Справа № 333/2321/21
Провадження № 3/333/1132/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 червня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик Вікторія Борисівна, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого директором у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Олександрівський ринок», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

13.04.2021 року в провадження Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу, справу розподілено та передано в провадження судді Кулик В.Б.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 590036 від 10.04.2021 року, 10.04.2021 року об 11 год. 00 хв., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 25-в, директор ТОВ «Олександрівський ринок» ОСОБА_1 не вжив заходів щодо припинення роботи непродовольчої групи товарів, а саме одягу та інших речей, чим саме порушив п.п. 3-5, п.п. 9 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року та Протоколу № 10 Позачергового засідання місцевої комісії з питань технологічно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій м. Запоріжжя» від 02.04.2021 року, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення до протоколу додані: ксерокопія паспорта громадянина України, виписка з протоколу, рапорт дільничного офіцера поліції СП Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 10.04.2021 року.

В судовому засіданні, після роз`яснення головуючим прав, передбачених ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, з протоколом не погодився повністю, заперечував проти фактів викладених у ньому. Пояснив, що він, як директор ринку, забезпечив всі умови для дотримання вимог законодавства щодо виконання обмежень, пов`язаних з запровадженим карантином, на ринку працювали тільки продовольчі крамниці. ОСОБА_1 надав експлуатаційний дозвіл № 08-22-74 від 12.10.2017 року Управління держпродспоживслужби в м. Запоріжжі, в якому зазначається, що ТОВ «Олександрівський ринок» є оператором агропродовольчого ринку. Посилаючись на зазначене, просив закрити провадження по даній справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , розглянувши клопотання про закриття провадження у справі, дослідивши адміністративний матеріал та надані суду докази у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Так, інкриміноване ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення діяння не відповідає диспозиції ст. 44-3 ч. 1 КУпАП, в протоколі не зазначена суть правопорушення, в чому саме полягало порушення правил щодо карантину з боку ОСОБА_1 , відсутні докази, крім того, в протоколі не зазначені свідки події, відсутні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та пояснення свідків.

Вирішуючи питання про те, чи в даному випадку ОСОБА_1 може нести відповідальність за порушення встановлених обмежень, враховую наступне.

Диспозиція частини 1 статті 44-3 КУпАП є бланкетною (відсилочною) нормою, яка не встановлює конкретних правил поведінки, а має відсилочний характер до іншого нормативного акту з описом ознак забороненого діяння.

Так, диспозицією частини 1 статті 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.п. 3-5, п.п. 9 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, якою передбачено, що на території регіонів, на яких установлений «червоний» рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, що саме забороняється та порушення Протоколу № 10 Позачергового засідання місцевої комісії з питань технологічно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій м. Запоріжжя» від 02.04.2021 року, яким посилено протиепідемічні заходи на території м. Запоріжжя стосовно запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, який саме пункт Протоколу № 10 порушено ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 9 Кодексу України про адміністративніправопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Також, згідно зі ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення не в повному обсязі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як в ньому не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме: працівником поліції до матеріалів справи взагалі не додано жодного доказу на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме, що він не вжив заходів щодо припинення торгівлі непродовольчої групи товарів, а саме одягу та інших речей.

В матеріалах справи відсутні будь які належні та достовірні докази, що підтверджують в період карантинних обмежень, заборони здійснення на ринку «Олександрівський» торгівлі непродовольчої групи товарів, а саме одягу та інших речей (не надано пояснення, свідків, понятих, не надано відповідні акти, що фіксують здійснення продаж непродовольчої групи товарів, яких саме, доказів щодо їх продажу, акти вилучення даних товарів та інше).

Тобто, слід зазначити, що до протоколу не додано жодних інших доказів. Також, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі не зазначено свідків, понятих. Інших доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП суду не надано.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

За змістом статтей 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за наслідками розгляду вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати.

Згідно з ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Отже, беручи до уваги викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки він не вчиняв тих дій, які викладені у п.п. 3-5 п.п. 9 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року і за вчинення яких наступає відповідальність за частиною 1 статті 44-3 КУпАП.

Згідно з ч. 1 п. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що провадження у справі необхідно закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 245, 247, 280, 283, 284 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі № 333/2321/21 задовольнити.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: Вікторія Борисівна Кулик