Справа № 201/4566/21
Провадження № 3/201/2806/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Шелестов К.О., з секретарем - Коваль В.В., за участю - прокурора Білень А.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , адвоката Когана Р.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з УСР у Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця й мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, одруженого, з вищою освітою, притягнутого за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Посадовою особою УСР у Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України 28 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 380 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідно до якого, останній, будучи депутатом Дніпропетровської обласної ради, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону, несвоєчасно подав електрону декларацію «після звільнення», за наступних обставин.

Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію за минулий 2020 рік наступного року після припинення діяльності лише 08 квітня 2021 року о 14 годині 47 хвилин, тобто поза межами строку встановленого для подачі декларації.

Згідно п. 2 ст. 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рід» Повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

Перша сесія VIII скликання Дніпропетровської обласної ради відбулася 08 грудня 2020 року, на підставі викладеного каденція депутатів Дніпропетровської обласної ради була припинена, ОСОБА_1 склав повноваження депутата Дніпропетровської обласної ради.

Так, ОСОБА_1 08 грудня 2020 року, припинивши повноваження депутата Дніпропетровської обласної ради, згідно п.п. «б» п. 1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом декларування, а також відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП, будучи суб`єктом правопорушення, несвоєчасно, а саме 08 квітня 2021 року о 14 годині 47 хвилин, без поважних причин подав декларацію особи, яка припинила діяльність, тобто в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону країни «Про запобігання корупції».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані посадовою особою поліції за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення визнав та пояснив, що пропустив строк подання декларації з поважних причин, так як через стан здоров`я був позбавлений об`єктивної можливість скористатися комп`ютером та подати декларацію у відповідний термін.

Адвокат Коган Р.В. у судовому засіданні зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складений суб`єктом, який не мав відповідних повноважень на самостійне виявлення та його складання без відповідного повідомлення Національним агентством з питань запобігання корупції, крім того зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яка характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, у зв`язку з чим просив провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Білень А.І. у судовому засіданні просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, посилаючись на достатність доказів винуватості останнього у вчиненні зазначеного правопорушення та правомочності складення протоколу про адміністративне правопорушення відповідним працівником Національної поліції України.

Вислухавши думки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката та прокурора, а також дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до таких правових висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно витягу з протоколу першої сесії VII скликання Дніпропетровської обласної ради від 16 грудня 2015 року, ОСОБА_1 набув повноваження депутата вказаної ради, які були припинені 08 грудня 2020 року за результатами засідання першої сесії VIII скликання Дніпропетровської обласної ради.

Відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі декларацій, на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі Національне агентство), а також копії роздрукованої декларації ОСОБА_1 за 2020 рік, поданої наступного року після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, останній подав вказану декларацію 08 квітня 2021 року о 14.47 годині.

Положеннями ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 71 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон № 1700-VII), до повноважень Національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій суб`єктів декларування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя суб`єктів декларування.

З положень ч. 1 ст. 511 Закону № 1700-VII встановлено, що, Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такі види контролю : 1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення; 3) логічний та арифметичний контроль.

Згідно ч. 2 ст. 512 Закону № 1700-VII, якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону. Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.

Однак, в порушення вимог вищезазначених положень Закону № 1700-VII, який є спеціальним законом, що визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень, перевірка щодо своєчасності подання ОСОБА_1 декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, проводилась виключно посадовою особою УСР у Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, яка відбирала пояснення, робила запити, збирала докази, складала протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому, будь-які відомості, щодо проведення Національним агентством відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1 , а також повідомлення Національного агентства про факт неподання декларації УСР у Дніпропетровській області Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції, відсутні.

Таким чином, УСР у Дніпропетровській області Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції не відносяться до суб`єктів, які наділені правом перевірки декларацій суб`єктів декларування, в тому числі, на предмет своєчасності їх подання, без письмового повідомлення Національним агентством про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування. Такими повноваженнями, згідно вимог Закону № 1700-VII наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату Національного агентства.

В той же час, згідно з положеннями КУпАП та вимог ЗУ «Про Національну поліцію», органи поліції мають право у межах здійснення своїх повноважень виявляти адміністративні правопорушення, а також здійснювати збір матеріалів у межах оформлення справи про адміністративні правопорушення, віднесені до їх компетенції, однак ці повноваження обмежені вимогами спеціального Закону № 1700-VII, яким чітко визначено порядок контролю за своєчасністю подання декларації суб`єктом декларування, а саме орган, який здійснює цей контроль та процедуру повідомлення про встановлення факту неподання або несвоєчасного подання декларації спеціально уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції, і лише після дотримання всіх зазначених умов, у посадової особи органу поліції виникають повноваження щодо здійснення заходів на притягнення суб`єкта декларування до адміністративної відповідальності.

А отже, аналізуючи вищевказані норми та обставини справи, суд доходить до висновку, що всі дії щодо збирання доказів у даній справі були проведені уповноваженою особою поліції без дотримання встановленого законодавством порядку виявлення факту несвоєчасності подання декларації, що вказує на неможливість визнання зібраних доказів належними і допустимими.

Судом також враховується правова позиція, викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року), що суд має бути неупередженим і безстороннім та не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, у справі «Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії» від 06 грудня 1988 року, Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого (підсудного). (Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», обвинувачення не може будуватися на припущеннях, а також на доказах, отриманих незаконним шляхом. Докази повинні визнаватися отриманими незаконним шляхом, наприклад тоді, коли їх зібрання і закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, що не передбачені процесуальними нормами.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Як випливає з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина», обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, суди повинні визнавати їх недопустимими і не враховувати при обґрунтуванні обвинувачення у вироку.

У своєму рішенні «Пантелеєнко проти України» Європейський суд з прав людини підкреслює, що вираз «відповідно до закону» значною мірою покладає на національне законодавство і державу обов`язок дотримання матеріальних та процесуальних норм.

В рішенні по справі «Гефген проти Німеччини» ЄСПЛ для отримання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

У рішенні в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» ЄСПЛ зазначив, що докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Підсумовуючи викладене, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суддя вважає за необхідне провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрити відповідно до пункту 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 1, 7, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 11, 51-1, 51-2 ЗУ «Про запобігання корупції», практикою Європейського суду з прав людини, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: К.О. Шелестов