Справа №581/606/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Кузьмінський О. В.
Номер провадження 33/816/32/21 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , з участю секретаря судового засідання Шумарової О. О., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 581/606/20 за апеляційною скаргою захисника ВЕРЕЩАГІНА Д. Б. на постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 30.09.2020, якою на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 грн із позбавленням права керування т/з строком 1 рік,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 ,

захисника - адвоката Верещагіна Д. Б.,

В С Т А Н О В И В:

У поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвокат ВЕРЕЩАГІН Д. Б. просить скасувати постанову суду та закрити справу, оскільки ОСОБА_2 т/з не керував, дані щодо отримання ним посвідчення водія відсутні, правопорушення допущене на мопеді, а в протоколі вказано про мотоцикл, докази містять розбіжності у часі, працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_2 його права, передбачені ст. 55, 56, 59 Конституції України, відеозаписи та письмові пояснення свідків є недопустимими доказами, свідок ОСОБА_3 є зацікавленим, огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням правил експлуатації газоаналізатора, працівники поліції перевищили швидкість.

Постановою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 30.09.2020 на ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 грн із позбавленням права керування т/з строком 1 рік. Стягнуто на користь держави 420,40 грн судового збору.

Згідно постанови судді, 29.07.2020 о 16:16 в с. Беєве по вул. Гудимівська, 45, водій ОСОБА_2 керував мотоциклом Forte д. н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а ПДР. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків.

Вислухавши доводи ОСОБА_2 та його захисника Верещагіна Д. Б., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 236264 від 29.07.2020, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що ОСОБА_2 керував т/з у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- роздруківкою показників огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, проведеного 27.09.2020 о 16:30, результат тесту - 1,72 0/00;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_2 погодився з результатами огляду на стан сп`яніння, про що у відповідній графі «з результатами згоден» поставив свій підпис;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно яких 29.07.2020 близько 16:30 ОСОБА_2 у їх присутності пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «ДРАГЕР», результат огляду склав - 1,72 0/00;

- відеозаписами з патрульного поліцейського автомобіля та персонального мобільного відеореєстратора працівника поліції, з яких убачається як службовий автомобіль здійснює рух за т/з (мопедом), на якому знаходиться дві особи. Після зупинки вказаного т/з із-за керма встав ОСОБА_2 , під час спілкування з яким виникла підозра, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння. У присутності двох свідків ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічною пристрою, результат - 1,72 0/00, з яким останній був згоден;

- показаннями в суді першої інстанції та апеляційному суді свідка (працівника поліції) ОСОБА_3 , згідно яких 29.07.2020 був зупинений т/з під керуванням ОСОБА_2 , який виявляв ознаки алкогольного сп`яніння. У присутності свідків водій пройшов відповідний огляд за допомогою спеціального технічною пристрою, з результатом якого був згоден. Був складений протокол про адміністративне правопорушення;

- листом адміністратора ТСЦ МВС № 5944 № 31/18/5944/-619 від 20.11.2020, згідно якого ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 видавалося посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 13.05.1999, відкриті категорії «А, В, С».

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому, досліджуючи під час розгляду письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на предмет їх достовірності та допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ці письмові пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі, враховуючи, що ці свідки, будучи повідомленими в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи, не спростували перед судом у будь-який спосіб викладені ними у їх письмових поясненнях обставини, що не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ним раніше показання визнаються допустимими як докази, які узагальнені та уточнені ЄСПЛ у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom), заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і п.п. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у справі мали місце достатні урівноважуючі фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду. Письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності. При цьому, викладення частини тексту пояснень поліцейським на роздрукованому бланку, за відсутності будь-яких даних, що ставлять під сумнів їх зміст, не може бути підставою для визнання цих доказів неналежними чи недопустимими, оскільки свідки власноруч завірили правильність наданих ними пояснень. Необхідно зауважити, що ОСОБА_2 не оскаржувався факт присутності двох свідків під час проходження ним огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Твердження апеляційної скарги про зацікавленість свідка ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, оскільки з досліджених доказів, зокрема відеозаписів, у поведінці вказаного свідка не вбачається будь-якої упередженості чи необ`єктивності, які б могли вплинути як на факт керування ОСОБА_2 т/з, так і на порядок проходження огляду на стан сп`яніння, в тому числі і на результати огляду.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника відносно того, що т/з керував не ОСОБА_2 , а особа, яка знаходилася позаду нього, то вони не заслуговують на увагу, оскільки з відеозапису вбачається, що саме ОСОБА_2 виконував функції водія, зокрема тримав кермо, що чітко зафіксовано під час зупинки т/з. При цьому вартою уваги є та обставина, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_2 жодним чином не заперечував факту керування ним т/з. На цей факт вказує також й те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 спілкувався з поліцейськими безпосередньо як водій.

Не можуть бути прийнятими до уваги також доводи апеляційної скарги в частині того, що згідно наявних у матеріалах справи доказів огляд ОСОБА_2 на стан сп`яніння проведений до зупинки т/з, так як з відеозапису, зробленого відеореєстратором з патрульного автомобіля працівників поліції, вбачається, що т/з під керуванням ОСОБА_2 рухався 29.07.2020 близько 16:16 і був зупинений о 16:17, після чого о 16:30 ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп`яніння (роздруківка Drager Alcotest 6820), що узгоджується з письмовими поясненнями свідків і показаннями свідка ОСОБА_3 . Зафіксований на відеозаписах з камери працівника поліції час огляду - 16:50 пояснюється некоректністю налаштованого на камері часу, що підтвердив суду свідок ОСОБА_3 . При цьому на наявних у матеріалах справи відеозаписах зафіксовані всі суттєві обставини вчинення правопорушення, які є послідовними та утворюють його об`єктивну сторону, а та обставина, що перебіг подій не є безперервним, жодним чином не свідчить про неможливість прийняття цих відеозаписів у якості доказів, а також про недостовірність зафіксованих на них обставинах вчинення правопорушення.

Суддя суду першої інстанції обгрунтовано не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_6 та письмові пояснення свідка ОСОБА_7 про те, що о 16:32 ОСОБА_2 та ОСОБА_6 тільки виїхали із дому, а також, що саме останній керував т/з, оскільки вказані свідки, на думку апеляційного суду, певним чином заінтересовані у наслідках розгляду справи на користь ОСОБА_2 і не можуть бути об`єктивними в силу близьких родинних стосунків між ними. Також пояснення цих свідків суперечать відеозаписам подій, що сталися.

Є необгрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_2 права, передбачені ст. 55, 56, 59 Конституції України, згідно інструкції МВС № 1376 від 06.11.2015, оскільки сам наказ та затверджена ним інструкція, зразки бланків протоколів про адміністративні правопорушення, які містять положення щодо роз`яснення вказаних положень Конституції України, стосуються перш за все порядку оформлення в органах НП України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, що стосуються правопорушень не у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (п. 1 розділ І Інструкції). У свою чергу, бланк про правопорушення саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху визначений іншою «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015, і саме на такому бланку складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , у якому міститься відмітка про роз`яснення йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що правопорушення допущене на мопеді, а в протоколі вказано про мотоцикл, задоволенню не підлягають, оскільки після зупинки ОСОБА_2 не надав на вимогу працівників поліції реєстраційний документ на т/з, що об`єктивно унеможливлювало визначення точного виду двоколісного т/з, яким він керував - мопед чи мотоцикл. При цьому матеріали справи не містять належних доказів того, що ОСОБА_2 володіє на праві власності саме мопедом із д. н. з. НОМЕР_1 . У будь-якому випадку, зазначена обставина жодним чином не впливає на встановлений факт керування ОСОБА_2 т/з у стані алкогольного сп`яніння, так як адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП настає незалежно від виду т/з.

Є необгрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що огляд на стан сп`яніння проведений з порушеннями вимог експлуатації газоаналізатора Alcotest 6820 в частині дотримання визначеного температурного діапазону для експлуатації пристрою - від -5 до +50°С, так як огляд проведений в межах вказаного діапазону. Надана захисником довідка щодо температури повітря 29.07.2020 за даними спостережень найближче розташованої метеостанції м. Ромни не свідчить про порушення порядку огляду, враховуючи, що повірка газоаналізатор Alcotest 6820 проведена 21.04.2020 (свідоцтво № 12-01/1388 чинне до 21.04.2021), що відповідає періодичності обслуговування вказаного ЗСТ.

Твердження апеляційної скарги захисника про те, що працівники поліції рухалися зі швидкістю значно більшою ніж дозволено для руху у населених пунктах є неприйнятними, оскільки з`ясування та надання оцінки цій обставині виходить за межі предмета розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім іншого, настає за керування т/з особами, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, а тому суддею суду першої інстанції правильно установлений цей факт. Оскільки зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших НПА чи підзаконних НПА, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України (ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»), то у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9а ПДР, згідно яких «водієві забороняється керувати т/з у стані алкогольного сп`яніння».

В своєму рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Таким чином, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення - ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 30.09.2020 відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ВЕРЕЩАГІНА Д. Б. на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.