ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6361/21
провадження № 3/753/3294/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ААБ № 124647, ОСОБА_1 , 14.03.2021 о 04 год. 13 хв., керував автомобілем «Volksagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Ревуцького, 4 в м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покрову обличчя, нестійка хода. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його захисник Мірошниченко О.В. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі. Вказувала, що письмові пояснення свідків є недопустимими доказами. Так, в матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків, викладені на бланках пояснень та заповнені поліцейським. Крім того, пояснення осіб викладені на завчасно заготовлених бланках, що унеможливлює внесення до них додаткових відомостей. Також, з відеозапису, що долучений до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на місці за допомогою технічного приладу «Драгер». Пояснила, що працівником поліції при складанні протоколу було допущено ряд порушень, а враховуючи принцип диспозитивності в даному випадку в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим відсутні підстави притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями ОСОБА_1 ..

В судовому засіданні 28.05.2021 захисник Мірошниченко О.В. заявила клопотання про відкладення розгляду справи для повторного виклику свідків в судове засідання.

За результатами розгляду вказаного клопотання суддею було відмовлено в його задоволенні, оскільки судом вживалися заходи, щодо виклику свідків в судове засіданні тричі, водночас останні до суду не з`явилися.

Вислухавши пояснення захисника Мірошниченко О.В., дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 124647від 14.03.2021;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що підтвердили факт відмови ОСОБА_1 , що притягається до адміністративної відповідальності пройти огляд для визначення стану сп`яніння, за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки або у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я.

Крім того, факт відмови ОСОБА_1 було також зафіксовано за допомогою боді-камери поліцейського, запис з якої було долучено до матеріалів справи.

З даних відеозапису з боді - камери працівника поліції, відтвореного в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 , в присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у зв`язку з підозрою останньої у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, при цьому останній від проходження огляду відмовився.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а ст. 245 цього Кодексу передбачає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.256 КУпАП не передбачено, що протокол має містити послідовність дій поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в контексті ст.266 КУпАП, якою визначено процедуру огляду.

Посилання захисника, що письмові пояснення свідків, не можуть бути допустимими доказами, суд відхиляє, оскільки ці пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими судом доказами в справі.

Зокрема, вказані вище письмові пояснення свідків не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно доповнюють останні у їх сукупності.

Та обставина, що відібрання пояснень у свідків відбулось на бланках, заповнених поліцейськими заздалегідь, не суперечить вимогам закону, оскільки спосіб виготовлення документу не тягне за собою недопустимість цього документу.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не був відсторонений працівниками поліції від керування транспортним засобом, що свідчить, як про очевидну відсутність для працівників поліції будь-яких ознак сп`яніння у останнього є необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять будь-яких достовірних даних про те, що ОСОБА_1 після відмови від проходження огляду на стан сп`яніння керував автомобілем.

Викладена у протоколі суть правопорушення в частині зазначення об`єктивної сторони складу правопорушення є зрозумілою та відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно давали суду підстави для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП стороною захисту не наведено і при розгляді справи судом не встановлено.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, виходячи із вищезазначеного, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя вважає, що дії водія ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол складено у відповідності до вимог законодавства, а вина особи повністю встановлена під час судового розгляду.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

При призначенні виду і міри адміністративного стягнення суддя врахував відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення; характер правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , що була повністю встановлена в судовому засіданні, а тому вважає, що останньому слід призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що є необхіднім та достатнім для виправлення та запобігання новим правопорушенням в сфері дорожнього руху.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (454,00 грн.).

Враховуючи наведене вище, суддя вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454,00 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 40-1, 221, 251, 252, 266, 283, 284 КУпАП та на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Строк позбавлення права керування відраховувати з моменту примусового вилучення посвідчення водія або моменту його добровільної здачі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Строк позбавлення права керування відраховувати з моменту примусового вилучення посвідчення водія або моменту його добровільної здачі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ Ю.С. МИЦИК