Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1905/20 Головуючий у 1-й інст. Тимошенко А. О.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Дмитренка В.В. розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу в режимі відеоконференції Ліневича Д.В. на постанову Малинського районного суду Житомирської області від 22 вересня 2020 року за ч.1 ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 22 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 копійок в дохід держави.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 29 серпня 2020 року о 22 годині 55 хвилин по вулиці Шевченка, 27, м. Малині Житомирської області керував мопедом марки «Honda» з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду а постанову суду скасувати та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Посилаєтьс на те, що постанова суду є незаконною та прийнятою з порушенням норм КУпАП. Вказує, що ніхто за керування транспортним засобом у стані сп`яніння протокол відносно нього не складав, притягнення його за це правопорушення ніхто не ініціював, відповідних доказів перебування його саме у стані алкогольного сп`яніння (ані у формі огляду з допомогою технічних засобів, з яким я погодився, ані огляду в медичному закладі) суду не подавав, і матеріали справи цих оглядів не містять. Стверджує, що при складанні протоколу поліцейський йому під диктовку в графі "Пояснення особи, яка притягається до адмін. відповідальності" сказав зазначити, що він нібито відмовляється огляду на стан сп`яніння. Зазначає, що йому фактично не пояснили права, а тільки показали, де необхідно поставити підпис. Відтак, враховуючи, що результатів огляду його на стан сп`яніння ані у виді огляду спеціальними технічними засобами на місці зупинки поліцейським у присутності двох свідків, ані у виді результатів огляду (висновок) медичного закладу (охорони здоров`я) у матеріалах справи немає, лише за наявності одного з яких є можливим притягнення до відповідальності за керування у стані сп`яніння, то з цих підстав оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню. Протокол у виді саме «керування ТС у стані алкогольного сп`яніння» не складався. Більше того, у тексті письмових пояснень, які, як видно, є бланками заздалегідь заготовлених технічними засобами пояснень, значиться лише, що він відмовився від проходження огляду з використанням технічного засобу а це якби і було таке, то є його правом за законом і не утворює складу правопорушення. Натомість, далі у строці «та у медичному закладі» нічого не значиться, ні слова, ні прочерку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Дмитренко В.В. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, додатково пояснили, що працівниками поліції був порушений порядок проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходженні огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру, йому працівники поліції не пропонували пройти огляд в медичному закладі та не доставили його до вказаного медзакладу. Крім того як слідує з пояснень свідка ОСОБА_2 , ознак алкогольного сп`яніння свідки в нього не бачили, з ним не спілкувалися, бо він сидів в патрульному автомобілі, а свідкам лише сказали, що в нього є такі ознаки.

Свідок ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду справи зазначив, що він працює таксистом. В той день працівники поліції запорононували йому та його знайомому ОСОБА_3 з яким він працює разом у службі таксі, бути свідками під час проведення оглядну на стан сп`яніння ОСОБА_1 , на що вони погодилися. Коли підійшли до автомобіля в ньому сидів ОСОБА_1 , який нічого не говорив, з машини не виходив, ознак алкогольного сп`яніння в нього він (свідок) не бачив та не міг бачити. Працівники завпропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовивився, чи пропонували ОСОБА_1 поїхати до медзакладу, він не пам`ятає. Інший свідок був присутнім разом з ним і бачив те саме, що і він. Свої письмові пояснення він пітримує лише в частині того, що ОСОБА_1 відмовився від проходженння огляду на місці за допомогою алкотестеру, однак щодо наявності в нього ознак алкогольного сп`яніння та щодо відмови водія в тому числі і від медичного огляду, свої пояснення не підтримує, текст пояанень склав працівник поліції, і він його тільки підписав. З цих підстав не підтверджує також і акт огляду, в якому зазначено ознаки алкогольного сп`янінння ОСОБА_1 .

Апеляційним судом викликався в судове засідання інший свідок, зазначений в протоколі та в поясненнях до протоколу ОСОБА_4 , однак в судове засідання останній не з`явився, Тому перевірити його пояснення в судовому засіданні апеляцінйого суду не представилося за можливе.

Крім того апеляціним судом було зроблено запит до відділу поліції про надання відеозапису з нагрудної камери поліцейського про фіксування правопорушення щодо ОСОБА_1 , однак з вказаного відділу надійшла відповідь про те, що відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського щодо фіксування 29.08.2020 року адміністративного правопорушення ОСОБА_1 відсутній.

Заслухавши пояснення та доводи ОСОБА_1 та захисника Дмитренка В.В., пояснення свідка ОСОБА_2 , дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протокоів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги зазначених вище норм, та положень ст.ст.245, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд зазначених вимог закону в повному обсязі не дотримався та прийшов до хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_5 . У вчиненні правопорушення.

Так з постанови суду слідує, що висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 453166 від 29.08.2020 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 069841 від 29.08.2020 року (а. с. 2- 6).

При цьому у відповідності до ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні положення містяться і в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявленння стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому вимозі пройти огляд на стан сп`яніння повинно передувати встановлення правцівниками поліції ознак такого сп`яніння у водія транспортного засобу і доведення їх наявності доказами у відповідності до положень ст.ст. 251, 252 КУпАП.

Разом з тим матеріали справи та пояснення свідка ОСОБА_2 , безпосередньо надані в судовому засіданні апеляційного суду, не підтверджують наявності у ОСОБА_1 таких ознак, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та в акті огляду .

Крім того не знайшли свого підтивердження також твердження, зазначені в протоколі, про те, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тобото від огляду на місці зупинки та в медичному закладі. Так исьмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 містять вказівку на те, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження тесту на стан аллкогольного сп`янніння, однак не містять підтверодження такої відмови від огляду в медичному закладі. Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що не може зазначити, він якого огляду відмовився ОСОБА_1 , не може вказати, чи пропонувалося працівниками поліції ОСОБА_1 у зв`язку з відмововю від огляду на місці пройти такий огляд в найближчому медичному закладі. Відеозапис фіксації правопорушення, який би міг найбільш об`єктивно висвітлити усі обставини даного правопорушення, не здійснювався. Таким чином, враховуючи, що сам ОСОБА_1 категорично заперечує факт пропонування йому працівниками поліції проходження огляду в медичному закладі, підстав вважати доведеною відмову останнього від огляду у встановленому закооном порядку, тобто не лише на місці зупинки, а й в медичному закладі, апеляційний суд не вбачає.

При цьому визнання ОСОБА_1 прискладанні відносно нього протоколу того, що він пив пиво, та відмовився від огляду, не може бути безумовним доказом наявності в його діях складу правопорушення, оскільки визнання особою своєї вини без підтвердження усіх обставин правопорушення належними та допустимими доказами, не може бути покладено в основу рішення суду про визнання даної особи винною у вчиненні правпорушення. Крім того такі пояснення ОСОБА_1 в протоколі не спростовують фактів порушення працівниками поліції порядку проведення його огляду на стан сп`яніння та фіксації його відмови від такого огляду.

Особа яка притягається до адміністративно відповідальності, не повинна доводи свою невинуватість, а навпаки її вину у вчиненні правопорушення повинен довести орган, який виявляє правопорушення та складає відносно неї протокол, як то передбачено ст. 251 ч.2 КупАП, і суд, розглядачи матеріали адміністративної справи на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності , керуючись законом та правосвідомістю, повинен прийти до висновку про винність особи поза розумним сумнівом.

Однак в даному випадку надані до протоколу докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_5 ву вчиненні правпорушення за обставин, зазначених в протоколі, а тому усі сумніви повинні бути віднесені на його користь у відповідності до положень ст. 7 КупАП та ст. 62 Конституції України.

З огляду на наведені обставини, наявні в матеріалах справи докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, викликають сумніви в достовірності наявної в них інформації, тому не можуть бути взяті до уваги, як такі, що безумовно підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги частково знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи, у зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Малинського районного суду Житомирської області від 22 вересня 2020 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КупАП за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: