Справа № 709/381/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року смт Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Кваша І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління протидії економічним правопорушенням Головного управління ДФС у Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 , тимчасово безробітного, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,-

за ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адіміністративне правопорушення № 21/21 від 22 березня 2021 року, ОСОБА_1 здійснював зберігання паливно-мастильних матеріалів без необхідної ліцензії на зберігання за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушив вимоги ст. 15 Закону України №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального". Вказане порушення виявлено працівниками ГУ ДФС у Черкаській області за результатами огляду невиробничого приміщення за вказаною адресою. Такими діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив та зазначив, що дійсно у власності має нежитлові приміщення в смт Чорнобай, проте за адресою: АДРЕСА_3 , земельну ділянку орендує в селищної ради. Раніше займався підприємницькою діяльністю, був зареєстрований як ФОП. Проте з 2014 року підприємницьку діяльність припинив, нежитлові приміщення здає в оренду. Дійсно, станом на 22 березня 2021 року на даній території зберігав дизпаливо, орінтовний об`єм 1000 літрів, точно не знає. Дане паливо зберігає для власних потреб, оскільки має у власності пай в селі Кліщинці, самостійно його обробляє.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 256 КУпАП,- у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як зазначено в ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

У свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення, визначає межі судового розгляду і є доказом у справі.

За змістом ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративна відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом ( крім випадків застосування принципу мовчазної згоди ).

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Господарського кодексу України, громадянин - підприємець зобов`язаний, у передбачених законом випадках і порядку, одержати ліцензію на здійснення певних видів господарської діяльності.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва. Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років. Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Вказані норми законів застосовуються саме до фізичних осіб підприємців.

Однак, згідно відомостей офіційного сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань статус фізичної особи підприємця ОСОБА_1 припинено 12 лютого 2014 року.

Отже, на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, останній не був зареєстрований як суб`єкт господарювання.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно ч. 1 ст. 42 ГК України видом господарської діяльності є підприємницька діяльність, тобто самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Зокрема, відповідно до вимог ст. 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст.128 ГКУ громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Слід також зазначити, що будь-яких доказів зберігання з метою збуту без наявності дозвільних документів, які необхідні для здійснення реалізації пального, та здійснення збуту, у вказаних матеріалах справи відсутні. У матеріалах справи, також, відсутні і відомості про здійснення господарської діяльності щодо зберігання пального з метою одержання прибутку від надання таких послуг зберігання.

Із диспозиції ч.1 ст. 164 КУпАП випливає, що неліцензована господарська діяльність має бути систематична, неодноразова і реальна з отриманням за неї коштів, які можуть бути судом конфісковані.

Цих обставин в протоколі про адміністративне правопорушення не встановлено, що свідчить про відсутність складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП і унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Крім цього, з протоколу не вбачається вид і об`єм паливно-мастильних матеріалів, які зберігав ОСОБА_1 . Не зазначено і об`єм паливно-мастильних матеріалів, які можна зберігати за відсутності ліцензії.

За ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Однією з обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.173-2, 221, 245, 247, 280, 283-284 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.М. Кваша