Номер справи 237/642/21
Номер провадження 3/237/382/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.05.21 року м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Кучко Яна Юріївна, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Мар`їнського районного суду Донецької області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01 березня 2021 року серії ААБ за № 094907, ОСОБА_1 28 лютого 2021 року о 23 годині 40 хвилин в м. Курахове по вул. Лермонтова керував автомобілем ВАЗ21013, державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповдає обстановці). Від проходженням медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заперечення на адміністративний матеріал в яких зазначає про те, що працівниками поліції були допущені численні порушення, а саме: при оформленні протоколу і огляді не залучались свідки, підстави для огляду були відсутні, ОСОБА_1 не відсторонили від керування, а просто відпустили їхати далі. Також особа, яка притягається до адміністративної відповідальності посилається на постанову апеляційного суду м. Києва як на джерело права та зазначає що вказаною постановою особу було виправдано у зв`язку з відсутністю в протоколі про адміністративне правопорушення підписів свідків. Крім того ОСОБА_1 стверджує, що матеріалами справи не підтверджується подія і склад правопорушення, а саме те, що він був нетверезний , а відтак справа підлягає закриттю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 01.03.2021 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 094907 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 28.02.2021 року об 23 годині 40 хвилин керував транспортним засобом ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_2 . У ОСОБА_1 поліцейським було виявлено наявність явних ознак наркотичного сп`яніння. Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Згідно п. 3 вищенаведеної Інструкції до ознак стану алкогольного сп`яніння відносяться: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення у водія ОСОБА_1 виявлено такі ознаки, які Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 відносяться до ознак наркотичного сп`яніння: почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився.

Як зазначено в абзаці другому п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності, що в даному випадку було виконано.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, останній зазначив, що він керував транспортним засобом, був зупинений за порушення ПДР, в наркологію їхати не потрібно, від керування відсторонений. Вказані пояснення водія скріплені його власноручним підписом. Будь-якого обґрунтування щодо причин зміни первісних показів, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 в своїх письмових запереченнях на протокол, поданих безпосередньо до суду, не навів.

Згідно письмових пояснень, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Вказані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також ззначені у протоколі про адміністративне правопорушення у процесуальному статусі свідків та відповідна графа протоколу «Свідки чи потерпілі:» містить їх підписи.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду підтверджується також матеріалами відеофіксації.

Стосовно посилань на постанови Апеляційного суду м. Києва суд зазначає, що в силу вимог ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Отже, постанови Апеляційного суду м. Києва не становлять частину законодавства про адміністративні правопорушення.

В силу вимог п. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди враховуються при вирішенні справ лише висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду та використовують практику ЄСПЛ як джерело права.

Рішенням жодної іншої судової установи національним законодавством не надано статусу джерела права та їх висновки не набувають статусу загальнообов`язкового до використання.

Стосовно тверджень ОСОБА_1 про відсутність складу адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з тим, що матеріалами справи не підтверджено, що він був нетверезий суд зазначає наступне.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у вчиненні альтернативно визначених у диспозиції вказаної правової норми діянь, а саме:

-керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

-передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,

-відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає не лише у випадку керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, але і у випадку відмови особи, у якої виявлено наявність ознак сп`яніння, в даному випадку наркотичного, пройти медичний огляд на підтвердження або спростування факту перебування у стані сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 допущено порушення п. 2.5 ПДР України, його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом з`ясовано, що ОСОБА_1 , є винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, правопорушник підлягає адміністративній відповідальності, підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП не встановлено, термін притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, визначених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено. Враховуючи обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, з метою подальшого запобігання скоєння порушення в майбутньому, вважаю за необхідне застосувати щодо ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті з позбавленням права керування транспортними засобами, як такого, що буде достатнім для виправлення правопорушника.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення та дорівнює 0,2 розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. ст.279, 280, 283, 284 КУпАП, суд ,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01021) в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя Я.Ю. Кучко