Провадження № 3/760/1285/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Курова О.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючу адміністратором ТОВ «РУШ», проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 578 від 28.11.2020 року, ОСОБА_1 , 28.11.2020 року о 09 год. 55 хв. допустила приймання відвідувачів у торгівельному приміщенні суб`єкта господарювання, що здійснює торгівлю промисловими товарами (побутова хімія, засобі гігієни, косметичні засоби, тощо), а також реалізація продуктів харчування площа яких займає менше 60 % від торгівельної площі, чим порушила п.п. 4 п. 15 Постанови КМ України №641 від 22.07.2020 року, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

До Солом"янського районного суду м.Києва справа про адміністративне правопорушення надійшло 19.04.2021 року.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлдено, що ОСОБА_1 не є суб`єктом здійснення господарської діяльності. на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення вона працювала адміністратором. За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчинені нею порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, не є переконливими і достатніми. Зокрема, судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 44-3, ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТА НОВИВ :

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.44-3 КУпАП, в зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.І. Курова