П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з УПП в Закарпатській області ДПП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

23.10.2020 року, приблизно о 23 год. 00 хв., в м. Ужгород по вул. Легоцького, 58, ОСОБА_1 перебував без документів, які посвідчують особу, чим порушив вимоги п. п. 2 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 13.11, 07.12.2020 року та 18.01.2021 року, не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання текстів судових повісток SMS-повідомлень, які доставлено, про причини неявки не повідомлено.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Вважаю, що подальше перенесення розгляду справи призвело б до безпідставного її затягування та порушення вимог ст. ст. 38, 277 КУпАП, а тому відповідно до ст. 268 КУпАП дана справа розглянута у відсутності ОСОБА_1 за наявними в ній матеріалами.

При цьому враховую, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 року № 1645-ІІІ передбачено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Відповідно до п. п. 2 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України на період дії карантину забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, стверджується зібраними у справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 268052 від 23.10.2020 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 у протоколі, згідно з якими він усвідомлює свою вину та просить вибачення; рапортом поліцейського взводу 1 роти 1 УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Архіпова В., наявним у матеріалах справи та дослідженим відеозаписам з боді-камери поліцейського, що міститься на DVD-диску, який додано до протоколу.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому в кожному конкретному випадку суддя має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , не спричинило значної шкоди суспільним чи державним інтересам.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, за яких вчинено правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , зважаючи на те, що він визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення згідно з його письмовими поясненнями, відсутність негативних наслідків від вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, приходжу до переконання за можливе на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Вважаю, що застосування щодо ОСОБА_1 саме такого виховного заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваженням, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити на підставі п. 3 ст. 284 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай