Справа № 461/2204/20 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/811/86/21 Доповідач в 2-й інстанції: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г. у місті Львові, перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м.Львова від 20 жовтня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України,

встановив:

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 20.10.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «VW TRANSPORTER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

На дану постанову суду ОСОБА_1 02.01.2021 року подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду скасувати та провадження у справі закрити.

В апеляційній скарзі апелянт порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з причин того, що копію постанови суду отримав лише 22.12.2020 року та не був присутній під час розгляду справи в судовому засіданні, а тому вважає, що йому слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вимоги апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вважаю, що необхідно відмовити у поновлення строку на апеляційне оскарження і повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 знав, що справа відносно нього буде розглядатися Галицьким районним судом м.Львова 20.10.2020 року о 10.00 год.. Зазначене стверджується клопотанням ОСОБА_1 від 20.10.2020 року про відкладення розгляду справи, де останній чітко вказав час та дату розгляду справи (а.с.53-54).

Більше того, апеляційний суд погоджується висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 будучи достовірно обізнаний про те, що в провадженні суду тривалий час перебували на розгляді матеріали справи про притягнення його до відповідальності за ч.6 ст.470 МК України, неодноразово подавав клопотання про відкладення розгляду справи і така процесуальна поведінка останнього спрямована на затягування розгляду справи та порушення розумних строків розгляду справи.

Строк апеляційного оскарження слід рахувати з 20.10.2020 року, останній день якого припадає на робочий день 30.10.2020 року.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт вказує, що постанову суду отримав лише 22.12.2020 року, водночас законодавець не пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження постанови суду в справі про адміністративне правопорушення з моменту отримання особою її копії. При цьому у клопотанні про поновлення строку апелянт не навів та не надав жодного доказу та підстави про те, що йому перешкодило в період строку апеляційного оскарження з 20.10.2020 по 30.10.2020 року дізнатися про прийняте судом рішення, отримати рішення суду та вчасно подати апеляційну скаргу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, апеляційний суд приходить до обґрунтованого переконання про те, що ОСОБА_1 без поважних причин пропустив строк на апеляційне оскарження.

Таким чином, враховуючи вищезазначене необхідно відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернути матеріали даної апеляційної скарги особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м.Львова від 20 жовтня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м.Львова від 20 жовтня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України, - повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.