Справа № 466/4208/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Донченко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №4 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 51 ч. 2 КУпАП -

встановив:

ОСОБА_1 - 06 травня 2021 року о 21 год. 02 хв., якого повторно протягом року було піддано адміністративному стягненню, перебуваючи у торговому залі магазину «Близенько», що по вул.Шевченка, 14 у м. Львові таємно викрав товар, а саме: філе куряче - 0,78 грам та шоколад «Рошен»- 3 штуки, на загальну суму 170,00 грн. без ПДВ, чим своїми діями вчинив дрібну крадіжку (дрібне викрадення чужого майна), відповідальність за що передбачена ч.2 ст.51 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, однак до суду скерував заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає повністю, щиросердечно розкаюється, відтак, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті, тому справу слід розглянути без його участі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.

Статтею 51 ч.2 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою ст.51 КУпАП ( дрібне викрадення чужого майна), за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.

Вина правопорушника у скоєному правопорушенні стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ 586029 від 06.05.2020, заявою директора магазину «Близенько» ОСОБА_2 , довідкою про вартість викраденого, рапортом працівника поліції та іншими матеріалами адміністративної справи.

Дії правопорушника слід кваліфікувати за ч.2 ст. 51 КУпАП, оскільки він вчинив повторно протягом року дрібну крадіжку (дрібне викрадення чужого майна), що стверджується зібраними у справі доказами.

У відповідності до ст. ст. 34, 35 КУпАП - обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

В зв`язку з тим, що в діях правопорушника наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 51 КУпАП, враховуючи особу правопорушника та матеріли адміністративної справи, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму.

Керуючись ст. 283 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП та оштрафувати його на 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 510 грн. в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 454 грн.

Постанова може бути пред"явлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Суддя Ю. В. Донченко