ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/793/21 Справа № 210/4292/18 Суддя у 1-й інстанції - Ступак С. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Амельчишина О.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 вересня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352,40 гривні на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 липня 2018 року о 02 годині 10 хвилин в м. Кривому Розі по вулиці Медична біля будинку № 16 водій громадян ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO SENS, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей які не реагують на світло, сповільненість мови, неприродна блідість обличчя від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку та визначення стану сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Амельчишин О.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що про наявність зазначеної постанови суду ОСОБА_1 довідався лише після того, як отримав в квітні 2019 року копію постанови державного виконавця від 25.01.2019 року про відкриття виконавчого провадження я ознайомився 18.06.2019 року з матеріалами справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 . Вказану постанову ОСОБА_1 не отримував, докази направлення останньому зазначеної постанови в справі відсутні. Так, в матеріалах справи наявний лише супровідний лист про направлення копії постанови на адресу місця проживання ОСОБА_1 (а.с. 17). Однак будь-які документи, на підтвердження направлення поштою та отримання вказаної постанови в справі відсутні.

До теперішнього часу оскаржувана постанова суду ОСОБА_1 не вручена, а тому строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню на підставі ст. 294 КУпАП.

Вказує, що суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 , який не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що фактично є істотним порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило реалізацію ОСОБА_1 наданих йому процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Наведені в постанові суду факти не є переконливими та достатніми для беззаперечного встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , та його захисник Амельчишин О.В. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи адвоката Амельчишина О.В. про поважність строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції є безпідставними виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 знав про розгляд справи відносно нього у Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу 19 вересня 2018 року, що підтверджується судовими повістками (а.с.13,14). Крім того, посилання ОСОБА_1 про те, що йому було невідомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення 19.07.2018 року, спростовується наявними в матеріалах справи доказами, а саме копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 712419 від 19.07.2018 року (а.с. 4). Відповідно до супровідного листа від 19.11.2018 копія постанови суду від 19.09.2018 року була направлена до Покровського відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області для виконання.

Враховуючи те, що районним судом були здійсненні всі необхідні засоби для забезпечення участі ОСОБА_1 у судовому засіданні, шляхом направлення судових повісток на його адресу, отже останній мав об`єктивну можливість у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Посилання адвоката Амельчишина О.В. на те, що про наявність постанови ОСОБА_1 стало відомо лише у квітня 2019 року, у зв`язку з чим останній не мав змоги своєчасно оскаржити постанову суду, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими. В матеріалах справи наявна заява адвоката Амельчишина О.В. в інтересах ОСОБА_1 , про ознайомлення з матеріалами справи, відповідно до якої останній ознайомився 18.06.2019 року. Отже строк на апеляційне оскарження постанови закінчився 27 червня 2019 року.

Згідно до штампу вхідної кореспонденції Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, апеляційна скарга на вищевказану постанову подана 26 квітня 2021 року, більш ніж через 3 роки після постановлення оскаржуваної постанови, тобто після закінчення десятиденного строку на оскарження постанови суду, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Нормами КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення або дня коли особа дізналась про судове рішення, а з моменту його винесення.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що адвокатом Амельчишиним О.В. не наведено поважних причин, які б могли слугувати підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

З огляду на вищевикладене, а також оскільки адвокат Амельчишин О.В. в своєму клопотанні не навів поважних підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в поновленні строку апеляційного оскарження останньому слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката Амельчишина Олега Валерійовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 вересня 2018 року.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, через неповажність причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко