Єдиний унікальний номер 243/8003/20
Номер провадження 33/804/50/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Акуленко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 420,40 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , 12 вересня 2021 року о 2:40, у м. Слов`янську на перехресті вул. Г. Батюка та бул. Героїв Крут, керуючи транспортним засобом ЗАЗ Daewoo Lanos ДНЗ НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху та скоїв наїзд на бордюрний камінь, чим спричинив механічні пошкодження автомобіля, порушив вимоги п. 12.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Він же, у вказаний час та місці, керував транспортним засобом ЗАЗ Daewoo Lanos ДНЗ НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху та мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі. Вказує, що судом було порушено вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки було залишено без задоволення клопотання захисника про відкладення розгляду справи. Крім того, він же заявляв клопотання про допит свідків, в задоволенні якого також було відмолено, що свідчить про неповноту судового розгляду. Вважає, що відносно нього було порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними судами у стані алкогольного сп`яніння, проте зазначений факт не мав місця. Законом № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який набув чинності 1 липня 2020 року, адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння скасовано та встановлено кримінальну відповідність, а тому станом на 12 вересня та 11 грудня 2020 року підстави його притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП були відсутні.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно сталої практики ЄСПЛ, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

(«Смірнов проти України», «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії», Пономарев проти України»).

Таким чином, здійснення прав сторони провадження не може використовуватись для затягування судового розгляду, а націлене виключно на захист особи з належним виконанням нею процесуальних обов`язків.

Разом з тим, в даному випадку, можливість відкладення розгляду справи, закріплена у ст. 268 КУпАП була використана стороною захисту, як засіб уникнення адміністративної відповідальності через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, встановлених ст. 38 КУпАП, що своєчасно було припинено судом першої інстанції.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що під час фіксації адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та складанні відповідних протоколів, ОСОБА_1 був сповіщений про час та місце розгляду справи 22 вересня 2020 року. Після отримання матеріалів справи, судом здійснено виклик особи, що притягується до адміністративної відповідальності на 29 жовтня 2020 року.

Втім, незважаючи на наявність вказаного тривалого часу для підготовки свого захисту, ОСОБА_1 жодних дієвих кроків не вжив та 29 жовтня 2020 року звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду для залучення захисника.

Дане клопотання судом було задоволено та відкладено розгляд справи на 4 грудня 2020 року, проте слухання справи знову не відбулось вже за клопотанням захисника, з яким у цей же день було укладено договір про надання правової допомоги, і він через перебування в іншому процесі не мав змоги ознайомитись з матеріалами справи та прийняти участь у судому засіданні.

В наступне судове засідання, призначене на 11 грудня 2020 року сторона захисту знову не з`явилась через відрядження захисника, проте відповідне клопотання про відкладення розгляду судом було залишено без задоволення, і розгляд справи було здійснено у відсутності учасників справи, що було належним чином вмотивовано у оскаржуваній постанові судді.

За таких обставин вбачається, що апелянт достеменно знаючи, що відносно нього складено адміністративний протокол та відбудеться слухання справи, незважаючи на неодноразові повідомлення про призначення судових засідань, протягом 12 вересня 4 грудня 2020 року не вживав жодних дієвих кроків для отримання правової допомоги та ознайомлення з матеріалами справи для здійснення свого захисту, що підтверджує відповідні висновки суду про направленість цих дій виключно на задоволення потреби ухилитись від адміністративної відповідальності шляхом затягування строків накладення адміністративного стягнення, та не пов`язано з реальним бажанням ОСОБА_1 захисти свої права та інтереси під час судового розгляду.

При цьому, залучивши адвоката 4 грудня 2020 року лінія захисту ОСОБА_1 залишилась незмінною, проте відкладення розгляду справи мало місце вже через неможливість захисника прибути у призначене судове засідання.

В цьому контексті слід зазначити про безпідставність посилання апелянта на наявність посадочних квитків захисника та його вибуття у відрядження до м. Києва 10 грудня 2020 року, оскільки об`єктивної неможливості участі у судовому засіданні, терміновість такого виїзду та неможливість здійснення цих дій в інший день без шкоди судовому провадженню, подане до суду клопотання не містить. Фактично, у заяві та доданих до неї документах не розкрито жодних підстав виїзду з м. Слов`янська саме 10 грудня 2020 року, тобто за день до судового засідання, і не повідомлено жодних поважних причин такої процесуальної поведінки. Крім того, суду не взагалі не підтвердженого того, що відрядження мало місце, оскільки суб`єкт його ініціювання та документальні докази направлення захисника у поданій заяві також не були розкриті та не продемонстровані суду для доведення поважності причин неявки у судове засідання.

За таких обставин, сама по собі наявність квитків не свідчить про обґрунтовану неможливість захисника з`явитись до суду та поважність причин пропуску ним судових засідань.

Враховуючи викладене, в даному випадку вбачається, що розгляд справи за відсутності учасників процесу був зумовлений не процесуальними порушеннями суду, а виключно неналежною процесуальної поведінкою учасників справи, які створювали штучні перепони та умисно затягували слухання справи.

Таким чином, підстав для скасування постанови судді з підстав порушення ним вимог ст. 268 КУпАП не вбачається.

Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення по суті слід зазначити, що висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ніким не оспорюються та відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційним судом не перевіряються.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими та підтверджені сукупністю зібраних та перевірених судом доказів.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, законність запропонованого їй порядку огляду та сам факт відмови.

Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, а відтак вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджений даними, що містить відповідний протокол та відеозаписом правопорушення.

Згідно відеозапису, у час та місці зазначеному у протоколі, ОСОБА_1 , в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу та у медичному закладі, від чого він відмовився.

Крім того, під час здійснення відмови від огляду ОСОБА_1 повідомив, що саме він керував транспортним засобом ЗАЗ Daewoo Lanos та скоїв наїзд на бордюр.

Факт наявності вказаних свідків на місці події та здійснення пропозиції огляду у їх присутності також підтверджується відеозаписом порушення, що свідчить про належне встановлення даного факту судом першої інстанції, не потребує додаткової перевірки та жодним чином не вказує на неповноту судового розгляду.

Отже, запропонований ОСОБА_1 порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідав вимогам ст. 266 КУпАП України.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також слід зазначити про безпідставність посилань апелянта на вимоги Закону -VIII від 22 листопада 2018 року, який набув чинності 1 липня 2020 року та яким було скасовано адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння та встановлено кримінальну відповідальність за відповідні дії, оскільки вказані зміни були скасовані законодавцем та Законом № 720-IX від 17 червня 2020 року, що набув чинності 3 липня 2020 року, та яким адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами було поновлено.

Враховуючи викладене, перевіривши постанову судді в межах апеляційної скарги, підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2020 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді