Справа № 144/1711/20
Провадження № 3/144/38/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2021 смт. Теплик

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Довгалюк Людмила Василівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Теплицького відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКППНОМЕР_1 , -

ВСТАНОВИВ:

25.12.2020 року о 22 год. 05 хв. ОСОБА_1 у с. Соболівка по вул. Центральній керував автомобілем Opel-Kadett, д.н.з НОМЕР_2 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, надав покази про те, що дійсно за вказаних у протоколі обставин керував транспортним засобом без посвідчення водія.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, крім його пояснень, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 461924 від 25.12.2020.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно ст.13 КУпАП у разі вчинення особами від 16-18 років адміністративних правопорушень, передбаченихст. 121-127 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП.

Статтею 24-1 КУпАП регламентовано, що за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу:1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення у віці від 16 до 18 років.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП, не встановлено. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Разом з тим, суд бере до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Зважаючи на те, що вина неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення доведена, він підлягає адміністративній відповідальності, передбаченій ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Водночас, оскільки ОСОБА_1 є неповнолітнім, суд вважає за необхідне застосувати до нього захід впливу, передбачений статтею 24-1 цього Кодексу, у вигляді попередження.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У даному випадку ОСОБА_1 є неповнолітньою особою, до якої застосовуються заходи впливу, тому судовий збір стягненню з нього не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 24-1, ч. 2 ст. 126, 245, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та застосувати до нього захід адміністративного впливу у вигляді попередження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області.

Суддя Л.В. Довгалюк