Справа № 339/367/20 156
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2021 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 10 листопада 2020 року серіїї ДПР18 № 232422, який надійшов на розгляд суду вбачається, що ОСОБА_1 10 листопада 2020 року о 00 год. 27 хв. по вул. Петрушевича в м.Болехів Івано-Франківської області, в порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, керував автомобілем Опель Вектра д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголь з ротової порожнини, нечітка вимова слів, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, в присутності двох свідків.
В судовому засіданні захисник просить провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ч. 1. ст. 130 КпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, так як відсутні будь-які докази, що саме він керував автомобілем.
Зокрема, пояснила, що на даний час ОСОБА_2 перебуває на роботі за кордоном, а, відтак, немає можливості прибути в судове засідання.
При цьому зазначила, що ОСОБА_1 не має ні в користуванні, ні у власності автомобіля Опель Вектра на польських номерних знаках ( НОМЕР_2 і ніколи не керував вказаним автомобілем, зокрема і 10 листопада 2020 року.
Вказаним автомобілем користується його брат ОСОБА_3 .
В цей день ОСОБА_2 не перебував на вул. Петрушевича в м. Болехів та не був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом.
Крім того, із фрагментів відео матеріалу, які долучені до протоколу видно, що особа з якою спілкуються працівники поліції, є не ОСОБА_1 . Вказана особа схожа на його брата ОСОБА_3 .
Отже, працівники патрульної поліції не дотрималися вимог Кодексу про адміністративні правопорушення, ЗУ «Про національну поліцію України» та не встановили належним чином особу, яку вони зупинили та підозрювали у вчиненні адмінправопорушення.
У протоколі про адміністративне правопорушення, у графі «особу встановлено» зазначено: «по базі «НАІС»», хоч у протоколі чітко зазначено, що у вказаній графі повинно бути зазначено назву документу, серію, №, ким і коли він виданий.
При таких обставинах, інспектор поліції мав доставити особу відносно якої складено протокол в поліцію для встановлення її особи.
У протоколі про адмінправопорушення неправильно вказана адреса його проживання АДРЕСА_2 , оскільки згідно відмітки у паспорті про реєстрацію місця проживання він прописаний та проживає у АДРЕСА_1 .
У вказаному протоколі міститься не підпис ОСОБА_1 , і він відрізняється від підпису в паспорті.
Свідок ОСОБА_3 пояснив, що насправді 10 листопада 2020 року він керував автомобілем Опель Вектра д.н.з. НОМЕР_1 та недалеко від будинку проживання був зупинений працівниками поліції. Працівники поліції перевірили документи на автомобіль, зокрема технічний паспорт та карту поляка, оскільки автомобіль на єврономерах. Посвідчення водія він не пред`являв, оскільки його немає. Коли працівники поліції встановлювали його особу, то він вказав паспортні дані брата ОСОБА_1 , на якого і склали протокол, оскільки боявся, що у нього заберуть автомобіль через відсутність посвідчення водія, а брат ОСОБА_4 посвідчення водія отримував. Працівник поліції наклали штраф також за те, що в автомобілі не освічувався задній номерний знак та пропонували йому дихнути в трубку, але він відмовився, автомобіль не забрали. На той час він брату ОСОБА_4 нічого не сказав. На даний час брат перебуває за кордоном.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що коли вона 10 листопада 2020 року повернулася додому, то її старший брат ОСОБА_6 розповів їй, що їхав за кермом та був зупинений працівниками поліції і ввів їх в обману, назвавши себе ОСОБА_4 , тобто ім"ям брата. Такі дії він вчинив тому, що як їй пояснив, боявся, що нього заберуть автомобіль, так як він не має посвідчення водія. Оглянувши матеріали відеофіксації підтвердила, що біля автомобіля дійсно перебував ОСОБА_3 . Також вказала, що вказаний автомобіль на єврономерах є в користуванні брата ОСОБА_6 , а ОСОБА_4 вказаним автомобілем ніколи не користувався.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , суд прийшов до наступного висновку.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог п.2 ст.278 КУпАП та п.24 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суд під час підготовки справи до розгляду повинен виявити недоліки наданих матеріалів та протоколу, з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз, зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
В статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, іншими доказами.
При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.
З матеріалів адміністративної справи вбачається, що протокол та долучені письмові докази складені щодо ОСОБА_1 з приводу того, що він 10 листопада 2020 року о 00 год. 27 хв. по вул. Петрушевича в м.Болехів Івано-Франківської області керував автомобілем Опель Вектра д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголь з ротової порожнини, нечітка вимова слів, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, в присутності двох свідків.
В судовому засіданні захисник заперечував, що ОСОБА_1 керував вказаним автомобілем, вказуючи, що насправді автомобіль знаходиться в користуванні його брата ОСОБА_3 , який і керував автомобілем і був зупинений працівниками поліції. Злякавшись, що немає посвідчення водія і вважаючи, що в нього через це заберуть автомобіль, він, не маючи при собі документів, що посвідчують його особу, назвав себе ОСОБА_1 і таким чином, назвав всі паспортні дані свого брата.
Ці обставини підтвердили допитані судом свідки.
Тому доказуванню підлягає, серед іншого, й факт керування особою транспортним засобом.
Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає вказані пояснення захисника слушними, оскільки матеріалами провадження не доведено факт керуванням ним транспортним засобом, тобто факт виконання ОСОБА_1 функцій водія.
Протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ у справі, має важливе значення для процесу доказування за умови, якщо він правильно складений.
Тому в протоколі повинні об`єктивно відбиватися відомості, що мають значення для розгляду справи по суті.
За змістом вимог абз. 5 п. 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема, у графі щодо встановлення особи, чіткі дані про документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла)).
Отже, при складанні протоколу дані про правопорушника мають заноситися з паспорту або іншого документу, який його замінює. Якщо ж правопорушник не має при собі документів, то уповноважена особа, яка складає протокол, повинна застосувати інші заходи для встановлення його особи.
З протоколу вбачається, що дані про особу ОСОБА_1 встановлені по базі "НАІС", тобто в порушення вимог Інструкції, працівник поліції, зупинивши водія, у якого немає жодного документу щодо ідентифікації його особи ( технічний паспорт, який він пред"явив на вказаний автомобіль видано на ім"я іноземного громадянина), не вжили всіх необхідних заходів для отримання відповідних документів з метою встановлення особи водія, то, відповідно, протокол складено з порушенням .
Окрім того, згідно вимог ст. 259 КУпАП, при вчиненні порушень правил користування засобами транспорту, правил щодо охорони порядку і безпеки руху, правил спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, правил пожежної безпеки, санітарних норм на транспорті порушника може бути доставлено уповноваженою на те особою в поліцію, якщо у нього немає документів, що посвідчують особу, і немає свідків, які б могли повідомити необхідні дані про нього.
Також, згідно п.2,5,6 ст. 32 ЗУ "Про національну поліцію", поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/ або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події.
Як встановив суд, з матеріалів відеофіксації також не вбачається, що працівники поліції встановлюють особу щодо якої складають протокол, на носіях відеофіксації відсутні відомості про надання водієм працівникам патрульної поліції будь-яких документів, які б дозволяли встановити його особу.
Отже, матеріали відеофіксації підтвердили твердження сторони захисту про те, що працівниками поліції не було встановлено особу правопорушника, оскільки особа, щодо якої складався протокол про адміністративне правопорушення, не надала жодного документа щодо підтвердження своєї особи.
Зокрема, на відеозафіксовано тільки факт, на якому особа, схожа на ОСОБА_3 відмовляється пройти огляд нак стан сп"яніння, при цьому, вказана особа зазначає, що проживає недалеко (а.с.9).
Відтак, працівники поліції мали можливість для встановлення особи, щодо якої складають, запропонувати їй принести документ, що посвідчує особу.
Окрім того, з рапорта працівника поліції Кульпи М.М. вбачається, що о 00 год. 27 хв. 10 листопада 2020 року по вул.Петрушевича в м.Болехів Івано-Франківської області за допомогою проблискових маячків був зупинений транспортний засіб на іноземній реєстрації. Під час перевірки виявлено технічну несправність транспортного засобу, а саме неосвітлювався задній державний номерний знак, в темну пору доби, а також водій ОСОБА_3 не мав та не пред"явив посвідчення водія та страховий поліс. (а.с.2).
За такі дії ОСОБА_7 постановою був притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП і вказано постанова оскаржується в суді. (а.с.7).
Окремо слід зазначити, що підпис, який міститься у протоколі про адміністративне правопорушення та підпис ОСОБА_1 в паспорті суттєво відрізняється, що вказує на їх виконання різними особами; а у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 проживає у по АДРЕСА_2 при цьому, відповідно до копії паспорта громадянина України він проживає по АДРЕСА_1 .
З огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог чинного законодавства, суддя приходить до висновку про його недопустимість, що виключає можливість притягнення зазначеної у ній особи до адміністративної відповідальності.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 підтвердили, що в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, який є предметом розгляду в суді, автомобілем керував ОСОБА_8 , а не ОСОБА_2 , як про це зазначено в протоколі.
З метою з"ясування всіх обставин у справі, вчинених на місці події, згідно постанови суду від 29 грудня 2020року зобов"язано начальника Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області забезпечити у судове засідання явку інспектора поліції Кульпи Миколи Миколайовича, який складав протокол та свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , зазначених в протоколі. ( а.с. 28).
Однак, вказана постанова не виконана; працівник поліції ОСОБА_11 та свідки для дачі пояснень так і не з"явилися.
У відповідності до вимог ст.251 КУпАП, обов`язок доказування покладено на особу, уповноважену на складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, жодних дій зі сторони працівників поліції вжито не було, будь-яких доказів на спростування тверджень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про порушення процедури встановлення особи, не надано.
Діючим законодавством встановлено, що для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП необхідною умовою є здійснення вказаною особою функції водія, тобто безпосереднє керування транспортним засобом.
Так, відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 7 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, матеріали даної справи не містять доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та був зупинений працівниками поліції під час керування автомобілем, тобто не доведено його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.
Аналізуючи докази у їх сукупності, суд приходить до беззаперечного висновку, що адміністративне правопорушення, яке мало місце 10 листопада 2020 року, вчинено іншою особою, яка видала себе за ОСОБА_12 з використанням його анкетних даних та відомостей про нього.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, враховуючи, що адміністративне правопорушення вчинено іншої особою, а не ОСОБА_1 .
Отже, суд, дійшов висновку, про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки не доведено факту керування ним транспортним засобом.
У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, ч.1 ст.130 КУпАП, керуючись ст.283, 284 КУпАП ,-
П О С Т А Н О В И В :
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Головенко О.С