Справа 362/2367/21
Провадження 3/362/1048/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2021 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі судді Поповича О.В. розглянув матеріал про адміністративне правопорушення, що надійшов від батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за частиною 7 статті 121 КУпАП і

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 25 квітня 2021 року серії ДПР18 № 119792, водій ОСОБА_1 25 квітня 2021 року о 13:48 на автодорозі М-05 Київ-Одеса, 35 км, керував транспортним засобом Tesla Model 3, д.н.з. НОМЕР_1 , без переднього номерного знаку та здійснив повторне правопорушення протягом року, чим порушив вимоги пункту 2.9в Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 7 статті 121 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 факт учинення вказаного правопорушення заперечив, послався на відсутність доказів його вчинення та безпідставність складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Частина 1 статті 9 КУпАП передбачає, що адміністративним порушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 6 і 7 статті 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною шостою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Дослідивши матеріали, суд виходить з такого.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 121 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 цієї статті, - його експлуатація транспортного засобу без номерного знака.

Проте, до матеріалів справи не додано жодних доказів учинення ним вказаного правопорушення, окрім рапорту працівника поліції та інформації про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- чи кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, згідно зі статтею 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

За приписами статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ. Зокрема, у своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, у рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію про те, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Отже, суд констатує, що матеріал про адміністративне правопорушення не містить належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 121 КУпАП, за стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

При цьому суд не може перебирати на себе роль сторони обвинувачення та збирати докази на підтвердження вини особи.

У відповідності з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 9, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною 7 статті 121 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Попович