Провадження № 33/824/2245/2021 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Алфімова О.В., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Алфімова О.В. на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 09 грудня 2020 року, о 05 годині, в м. Києві, по вул. Басейна, 12, керував автомобілем марки «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість, розширені зіниці, що не реагують на світло та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт заперечував висновки судді суду першої інстанції про доведеність факту керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, які спростовуються висновком КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 09.12.2020 року. Вказаний огляд ОСОБА_1 пройшов у медичному закладі протягом двох годин з моменту події правопорушення за самозверненням. Рішення судді про неналежність вказаного висновку з огляду на те, що огляд був проведений 09.12.2020 року о 15 годині 20 хвилин, тобто понад дві години після вчинення правопорушення спростовуються тим, що ОСОБА_1 до медичного закладу звернувся о 07 годині 10 хвилин, що було зафіксовано у журналі реєстрації. Крім цього апелянт зазначив про те, що працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не роз`яснили останньому те, що факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння з об`єктивної сторони становить склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Окрім наведеного, апелянт вказав на недопустимість пояснень свідків у якості доказу його вини, оскільки ці пояснення були складені працівником поліції із порушенням форми складання цих пояснень. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Алфімова О.В., які апеляційну скаргу підтримали, підтвердили доводи цієї скарги і просили скаргу задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду про винність ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стверджуються наступними доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП серії ДПР18 № 042622 від 09.12.2020 року в частині часу та місця вчинення адміністративного правопорушення, анкетних даних особи, яка притягається до відповідальності та ідентифікаційних ознак керованого ним транспортного засобу;

поясненнями ОСОБА_1 , що були дані поліцейським під час фіксації адміністративного правопорушення і які власноручно викладені ним у протоколі про адміністративне правопорушення, за змістом яких ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння мотивуючи це тим, що він нічого не вживав та не бачив сенсу у проведенні експертизи;

відеозаписом події, зробленим за допомогою нагрудної відеокамери поліцейського із якого вбачається, що на вимогу поліцейського ОСОБА_1 дійсно відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та давши їм належну юридичну оцінку суддя дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладенні на нього стягнення та на законних підставах наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга захисника не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого суддею рішення. Посилання захисника на те, що поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 наслідків відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не дає підстав для визнання незаконним рішення судді про накладення на останнього стягнення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Так, матеріали справи містять докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Свою позицію про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння із наведенням мотивів відмови ОСОБА_1 підтвердив після складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто коли він мав достовірну інформацію про те, що за таку відмову він може бути притягнутий до адміністративної відповідальності. Суд при цьому звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , як водій, повинен знати і дотримуватись вимоги ПДР України, відповідно до п.2.5 яких пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія.

Не ґрунтуються як на вимогах закону, так і на матеріалах справи посилання захисника на упередженість та передчасність ухвалення суддею постанови від 02.03.2021 року, що проявилось в ухваленні цієї постанови без розгляду заявлених у справі клопотань. Так, на думку суду, розгляд справи був проведений повно та об`єктивно, а висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП стверджуються зібраними у справі доказами, зібраними у порядку, передбаченому КУпАП. На думку суду, клопотання ОСОБА_1 про необхідність звернення до Верховного Суду та вилучення відео інформації, яка була зібрана без його згоди не ґрунтуються на вимогах закону та є невмотивованими. Не розв`язання цих клопотань жодним чином не вплинуло і не могло вплинути на ухвалення суддею законного та вмотивованого рішення. Щодо визнання недопустимими доказами письмових пояснень свідків, то відповідно до мотивувальної частини постанови від 02.03.2021 року суд не посилався на пояснення конкретних свідків як на докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Суд при цьому звертає увагу на те, що окрім наявних у матеріалах справи письмових пояснень свідків, у присутності яких була вчинена відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, матеріали справи містять достатню кількість доказів якими ця обставина доводиться. Щодо самої процедури висунення поліцейським вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння та відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду, то із оглянутого як у ході розгляду справи у суді першої інстанції, так і у ході апеляційного розгляду відеозапису події, зробленого за допомогою нагрудної камери поліцейського, вбачається, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 була вчинена у присутності двох свідків, що в свою чергу указує на дотримання вимог нормативних документів, які регламентують порядок виявлення у водіїв стану сп`яніння («Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015» в подальшому - Інструкція 1452/735).

На думку суду, у ході розгляду справи у суді першої інстанції суддею обґрунтовано відхилений висновок Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапія» від 09.12.2020 року. При цьому суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що не вимагає як наявності, так і доведеності факту перебування особи у стані сп`яніння відповідного виду. За змістом п.2 розділу І Інструкції 1452/735, підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є наявність ознак певного виду сп`яніння, перелік яких визначений у п.п. 3 і 4 Інструкції 1452/735, а відповідальність настає саме за відмову від проходження такого огляду. Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стверджується зібраними у справі доказами, про що зазначено вище.

Посилання судді на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння на думку суду є опискою, яка не може впливати на законність ухваленого суддею рішення. Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що не вимагає як наявності, так і доведеності факту перебування особи у стані сп`яніння певного виду, про що було зазначено вище. Для притягнення особи до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння необхідна наявність ознак відповідного виду сп`янінні, наявність вимоги поліцейського про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння та відмова особи від проходження огляду. Мотиви такої відмови не мають правового значення для притягнення особи до відповідальності. Про очевидність описки судді, яка проявилась у зазначенні того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння свідчить той факт, що у постанові суддя зазначила ознаки наркотичного сп`яніння, що передбачені п.4 розділу І Інструкції 1452/735 наявність яких є підставою для висунення поліцейським вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння. Проте, суд констатує, що указана описка жодним чином не вплинула та не могла вплинути на ухвалення суддею законного та обґрунтованого судового рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Алфімова О.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін із урахуванням доповнень, викладених у мотивувальній частині цієї постанови.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк