1Справа № 335/9753/20 3/335/94/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Крамаренко І.А., розглянувши матеріал, що надійшов з УПП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює на посаді плавильника на заводі «Феросплавів», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 07.11.2020, серії ДПР18 № 298480, вбачається, що 07.11.2020 о 21:34 год. водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 21093 д.н. НОМЕР_1 , в м. Запоріжжі по вул. Перемоги, 70-Б, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений. Про повторність попереджений. Чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні 21.01.2021 ОСОБА_1 вину у скоєному не визнав та пояснив, що його було зупинено працівниками патрульної поліції, яким здалося, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та які запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер», але він відмовився, оскільки на вказаному технічному засобі не була замінена насадка. Також, пояснив, що він пропонував поліцейським поїхати у медичний заклад для проходження медичного огляду, але йому відмовили. При цьому, просив розгляд справи відкласти, у зв`язку з відсутністю його захисника.

Крім того, на адресу суду 19.01.2021 від представника адвоката Тивоненка Д.Р. надійшло клопотання про відкладення розгляду цієї справи, у зв`язку з його самоізоляцією.

У задоволенні вказаного клопотання про відкладення розгляду справи було відмовлено, з огляду на наступне.

Вказана справа неодноразово призначалася до судового розгляду та відкладалася, а саме: 03.12.2020 у зв`язку з неявкою правопорушника (судову повістку повернуто до суду з позначкою «адресат відсутній»); 17.12.2020 за заявою ОСОБА_1 , який зазначив, що потребує часу для звернення за правовою допомогою, оскільки нічого не розуміє; 05.01.2021 у зв`язку із клопотанням адвоката Тивоненка Д.Р., який просив про відкладення для ознайомлення з матеріалами справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи адвокат Тивоненко Д.Р. 05.01.2021 ознайомився з матеріалами справи (а.с. 19).

Суд розцінює вказане клопотання, як спосіб затягування розгляду справи з метою уникнення притягнення до відповідальності, оскільки строк притягнення спливає 07 лютого 2021 року.

Суд врахував, що одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне вирішення справи з дотриманням вимог закону.

Суддею відзначається, що законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім, такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас, протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість, як особисто, так і через представника адвоката Тивоненко Д.Р., в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП. Останній не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.

Отже, доходжу висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи. При цьому, враховано те, що у судовому засіданні, за участі ОСОБА_1 , було досліджено матеріали справи, відтворено відеозапис, та заслухано пояснення правопорушника.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення правопорушника, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

Згідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 252 КУпАП, оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користатися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Судом встановлено, що інспектором взводу №2 роти №1 батальйону №2 УПП в Запорізькій області, складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 298480 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення п. 2.5 ПДР України, в якому зазначено вищевказані обставини, свідки, тощо.

Так, провина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими судом доказами: довідкою «адмінпрактики» про відсутність повторності; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 07.11.2020; письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 07.11.2020, які пояснили, що у їх присутності 07.11.2020 водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння спеціальним технічним приладом на місці зупинки та у медичному закладі; поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 07.11.2020, які пояснили, що водій керуючи транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н. НОМЕР_1 , порушував ПДР України, створюючи аварійну ситуацію на дорозі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, після чого було повідомлено поліцію та надано відео цих обставин; відеозаписом на СD-диску, файли якого оглянуто у судовому засіданні.

Водночас, з наявного відеозапису, який був переглянутий у судовому засіданні, вбачається, що гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093 д.н. НОМЕР_1 ; мав ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені у акті огляду; інспектором патрульної поліції було запропоновано, у присутності двох свідків, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в спеціалізованій медичній установі, але ОСОБА_1 відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, надані вище пояснення ОСОБА_1 , спростовуються дослідженими доказами.

Відповідно, належить дійти висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, що має кваліфікуватися за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Призначаючи адміністративне стягнення, підлягає врахуванню суспільна небезпечність адміністративного проступку та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі чого, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, суду, належить піддати правопорушника адміністративному стягненню, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, яке буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень, а так само співмірним стягненням за вчинене.

За таких обставин, враховуючи особу правопорушника, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу, у розмірі, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп., до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 27, 40-1, ст.130, 283-284, 307, 308 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень у доход держави: Отримувач: ГУК у Запорізькій області/ТГ м. Запоріжжя/21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, Номер розрахунку (IBAN): UA0008479, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І.А.Крамаренко