П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року м.Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Будзан Л.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №356708 від 01.12.2020 року ОСОБА_1 01 грудня 2020 року о 02 годині 15 хвилин, по вул. І. Виговського, 26, у м. Києві, керував транспортним засобом «КІА Сerato», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога. Тим самим, ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засідання свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 01.12.2021 року близько 02 год.15 хв. не керував транспортним засобом по вул. Івана Виговського, 26, огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі не проходив, жодних документів не підписував.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Татарченко К.В. у судовому засіданні зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Ствердив, що ОСОБА_1 огляд у медичному закладі не проходив, з висновком не ознайомлений, про що свідчить відсутність його підпису на вказаному висновку. Тому вважає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - Татарченка К.В., дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до ст. 7 та ст. 245 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, завданням якого є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення особою дії ОСОБА_2 кваліфіковані як порушення п.2.9а ПДР України, тобто керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, при цьому у фабулі правопорушення зазначено про керування водієм транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, що становить порушення п.2.5 ПДР України.

Крім цього, диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає, серед іншого, відповідальність за керування особою транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином, для встановлення наявності в діях особи складу вищевказаного адміністративного правопорушення, необхідно довести факт керування нею транспортним засобом, та факт перебування, при цьому, особи в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Виходячи із положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП України, суд у цій справі, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол. Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення працівниками поліції долучено протокол про адміністративне правопорушення, висновок щодо результатів медичного огляду №906758 від 03.12.2020 року та довідку працівника поліції про неможливість долучення відеозаписів з нагрудних відеокамер у зв`язку із закінченням строку їх збереження.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Будь-яких доказів, які б підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі, в матеріалах справи немає.

Таким чином, наявними в матеріалах справи документами не підтверджується факт порушення ОСОБА_1 пункту 2.9а ПДР України, тобто керування ним транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, неможливо дійти беззаперечного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 130, 247, 283, 284, 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Л. Д. Будзан