Справа № 522/8859/21
Провадження № 3/522/6850/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., розглянувши в присутності представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шерстюка П.П., адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 149778 від 18.04.2021 року, встановлено, що 18.04.2021 року о 20 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 12, в ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де працює адміністратором, порушив правила карантину, а саме здійснював діяльність з обслуговування відвідувачів в ресторані, чим порушив п. п. 1 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року зі змінами №230 від 22.03.2021 року.

Зазначена подія була кваліфікована співробітниками поліції як порушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання з`явився представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Шерстюк П.П., та надав до суду письмові пояснення щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, та просив провадження у справі стосовно останнього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вивчивши матеріали даної адміністративної справи, пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що провадження по ній підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №149778 від 18.04.2021 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Частиною 1 статті 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Лише належно складений протокол може слугувати доказом винуватості особи у скоєнні адміністративного правопорушення.

У порушення вимог ст. 256 КУпАП, у вказаному протоколі, не були зазначені прізвища та адреси свідків. В матеріалах справи відсутні будь-які пояснення осіб, які могли б підтвердити обставини вчинення ОСОБА_1 вказаного у протоколі правопорушення. Більше того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 дійсно працює в ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Формулювання суті правопорушення не може обмежуватися посиланням на нормативний акт, а повинно також містити відомості про вчинене правопорушення згідно диспозиції ст. 44-3 КУпАП з конкретизацією суті порушення у відповідності до вказаного Закону, інших актів законодавства або рішень органів місцевого самоврядування.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 149778 від 18.04.2021 року, встановлено, що 18.04.2021 року о 20 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 12, в ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де працює адміністратором, порушив правила карантину, а саме здійснював діяльність з обслуговування відвідувачів в ресторані, чим порушив п. п. 1 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року зі змінами №230 від 22.03.2021 року.

В протоколі про адміністративне правопорушення міститься посилання на порушення особою п. п. 1 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року.

Згідно п. п. 1 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року (в редакції дійсної на момент вчинення правопорушення), з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється «жовтий» рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно;

Тобто, в протоколі про адміністративне правопорушення ВАБ № 149778 від 18.04.2021 року не вірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 , внаслідок чого його дії не відповідають змісту правопорушення, оскільки вказаний пункт, не передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Слід зазначити, що відповідальність за порушення вказаних у протоколі норм покладається виключно на суб`єктів господарювання, а не на їх персонал, оскільки останні не здійснюють господарську діяльність та не відповідають за дії суб`єкта господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

З вищенаведеного вбачається, що суб`єктом вказаного правопорушення є суб`єкт господарювання, який здійснює діяльність у вищезазначених сферах життя.

Як вбачається з наданих представником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокатом Шерстюком П.П., письмових заперечень по справі та наданої ксерокопії довідки від 21.05.2021 року виданої директором ТОВ «Елеонора» ОСОБА_2 , який здійснює свою господарську діяльність у закладі «12 Monkeys», працівник ОСОБА_1 жодних трудових відносин із ними не має, та жодних організаційно-розпорядчих функцій не виконував. Таким чином, ОСОБА_1 не є посадовою особою суб`єкта господарювання, до якої мають застосовуватися наслідки вчинення можливого правопорушення.

Згідно приписів ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В результаті аналізу досліджених доказів, суд змушений прийти до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого йому діяння.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В той же час, ст. 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.

Таким чином, суд не вбачає підстав для притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, аналізуючи в сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні достатні об`єктивні дані, які вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, та на те, що він є суб`єктом даних правовідносин, на підставі чого провадження по справі стосовно нього слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 7, 9, 44-3, 221, 247, 256, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси І.В. Циб