Справа № 212/2218/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Козлов Ю.В. розглянувши адміністративну справу, що поступила з Відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому регіоні Головного управління держпраці у Дніпропетровської області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, працюючої директором з персоналу ПАТ «Кривбасзалізрудком», РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні правопорушення передбаченого ст.188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №13/4.2/508/П від 22.02.2021р., ОСОБА_1 будучи посадовою особою відповідальною за дотримання вимог законодавства про працю при проведені планової перевірки, яка проходила з 09 лютого 2021 року 10 год. 00 хв. до 22 лютого 2021 року 13 год. 00 хв. у Публічному акціонерному товаристві «Криворізький залізорудний комбінат», яке розташоване за юридичною адресою: Україна, 50029, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Симбірцева, будинок 1А, код СРДПОУ - 00191307, не виконав припис ч.1 ст.19 Закону України від 21.03.1991 № 875 «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», чим порушив вимоги встановлені частиною 2 статті 1881 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме:

Норматив працевлаштування осіб з інвалідністю установлюється, якщо на підприємстві за звітний період середньооблікова чисельність штатних працівників за рік, яка сючислюється відповідно до Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Держкомстату від 28.09.2005 № 286, становить 8 і більше осіб.

Розрахунок чисельності працюючих здійснюється відповідно до вимог Інструкції. Дія інструкції поширюється не тільки на всіх юридичних осіб, але і на фізичних осіб - підприємців, що використовують найману працю. Дані для здійснення розрахунку, беруться з первинних документів бухгалтерського обліку.

Згідно з розділом 2.6 Інструкції до розрахунку облікової кількості штатних працівників не включаються такі категорії працівників:

-прийняті на роботу за сумісництвом з інших підприємств;

-залучені до виконання робіт за цивільно-правовими договорами (договорами підряду);

-переведені з інших підприємств згідно з договорами між суб`єктами господарювання;

-учні, слухачі професійно-технічних навчальних закладів, які проходять виробниче навчання та виробничу практику на підприємстві згідно з договорами про надання робочих місць для зазначених цілей;

-особи, направлені підприємствами для навчання у навчальних закладах з відривом від виробництва, які одержують за рахунок коштів цих підприємств тільки стипендію;

- особи, які навчаються за рахунок коштів, передбачених у зведених кошторисах будівництва, для роботи на підприємствах, які будуть вводитися в дію;

-працівники, які подали заяви про звільнення і припинили роботу до закінчення строку попередження або які припинили роботу без попередження адміністрації.

Слід зазначити, що при обчисленні середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу враховуються всі категорії працівників облікового складу, зазначені у пунктах 2.4, 2.5 цієї Інструкції, крім працівників, які перебувають у відпустках у зв`язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною до досягнення нею віку, передбаченого чинним законодавством або колективним договором підприємства, включаючи тих, які усиновили новонароджену дитину безпосередньо з пологового будинку

Проведеною перевіркою за 2020 рік встановлено, що середньооблікова кількість штатних градівників облікового складу Підприємства за 2020 рік складає 6700 осіб. Норматив робочих :ць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік складає 268 осіб (6700*4%). У Товаристві у 2020 році протягом різного періоду загалом працювало сто шістдесят чотири інваліди (надано 164 документи, які підтверджують групу інвалідності).

Середньооблікова кількість інвалідів за рік складає: 135,6+139,4+138,0+137,3+133,4+130,5+126,0+125,4+121,5+119,8+117,6+114,1=1538,7;

Середньооблікова кількість інвалідів за місяць становить 1538,7/12=128,2, тобто 128 осіб. Таким чином, Товариством у 2020 році не виконано норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у кількості 140 осіб. Отже, до 01.03.2021 року Товариство має подати відповідний звіт, у якому відобразити факт невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2020 році.

Невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2020 роках порушує вимоги ч.1 ст.19 ЗУ №875.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ч.2 ст.1881 КУпАП.

Представник правоворушника адвокат Колесніченко І.В. в суді просила провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити, в зв`язку з недоведеністю його провини за наступних підстав: пояснила, що з протоколу про адміністративне правопорушення №13/4.2/508/П від 22.02.2021р. планова перевірка проходила у Публічному акціонерному товаристві «Криворізький залізорудний комбінат» з 10 год. 00 хв. 09.02.2021р. по 13 год. 00 хв. 22.02.2021р. включно.

Перевіркою встановлено, що ПАТ «Кривбасзалізрудком» не виконано нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2020 рік у кількості 140 осіб.

При цьому в протоколі зазначено, що невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2020 році порушує вимоги ч.1 ст.19 ЗУ №875.

В той же час, інспектор праці, що складала протокол ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення №13/4.2/508/П від 22.02.2021р. зазначає, що ПАТ «Кривбасзалізрудком» має до 01.03.2021р. подати відповідний звіт, у якому відобразити факт невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2020 році.

Вищевказане, а також додатки до протоколу, яким виступає виключно акт перевірки №32/5.10 від 22.02.2021р., свідчать про те, що звіт ПАТ «Кривбасзалізрудком» про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2020р. нею не досліджувався, оскільки ще не був складений підприємством (при дотриманні строків його подання до 01.03.2021р.) станом на час складання Акту перевірки №32/5.10 від 22.02.2021р. і протоколу про адміністративне правопорушення №13/4.2/508/П від 22.02.2021р..

Зважаючи на вищевикладене, до подання ПАТ «Кривбасзалізрудком» вищевказаного звіту, тобто до 01.03.2021р., інспектор праці в цілому не могла на підставі належних та допустимих доказів виявити порушення та встановити факт невиконання приписів ч.1 ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.91 №875 та вимог, встановлених ч.2 ст.1881 КУпАП.

Таким чином, невиконання ОСОБА_1 як посадовою особою ПАТ «Кривбасзалізрудком» нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів за 2020 рік, органи, уповноважені проводити перевірку додержання вимог законодавства про зайнятість та працевлаштування інвалідів могли встановити виключно при настанні строку подачі звіту за формою N 10-ПІ, тобто після 01 березня 2021 року за 2020 рік, відповідно.

В той же час, станом на 22.02.2021р. - день складання протоколу про адміністративне правопорушення №13/4.2/508/П від 22.02.2021р. звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2020 рік не був поданий, а був поданий 26.02.2021р. (копія квитанції додається).

Отже, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення №13/4.2/508/П від 22.02.2021р. інспектором праці Шаповаловою Світланою Миколаївною до 26.02.2021р. на ОСОБА_1 , в цілому, були відсутні.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, які б вказували на наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1881 КУпАП за фактом невиконання нормативу осіб з інвалідністю за 2020р., оскільки незрозуміло звідки інспектор отримала цифри розрахунку працевлаштування інвалідів у 2020 році сам Акт перевірки не містить таких даних відображених у цифровому вигляді.

Повні заперечення викладі в письмово та долучено до матеріалів справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», зазначено, що згідно зі ст.245 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Дослідивши матеріали справи з наявними у неї доказами, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддею, в результаті проведення судового засідання та дослідження матеріалів справи встановлено наступне.

В протоколі про адміністративне правопорушення №13/4.2/508/П від 22.02.2021р. зазначено, що планова перевірка проходила у Публічному акціонерному товаристві «Криворізький залізорудний комбінат» однак в протоколі зазначено, що планова перевірка була проведена за період з 10 год. 00 хв. 09.02.2021р. по 13 год. 00 хв. 22.02.2021р. включно. Однак не зазначено дата та час скоєння правопорушення.

Згідно ч.1 ст.19 ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991р. №875 для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю.

Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України Деякі питання реалізації норм Законів України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" та "Про зайнятість населення".

Вищезгаданим Порядком встановлено, що у звіті про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою № 10-ПОІ (річна). Форму звітності та Інструкцію щодо її заповнення затверджено наказом Міністерства соціальної політики України.

ПАТ «Кривбасзалізрудком» зареєстроване у відділенні Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, а отже подає звіт за формою №10-ПОІ. Звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2020 рік був поданий 26.02.2021р.

Таким чином, інспектор при скаданні протоколу про адміністративне правопорушення апріорі не міг до уваги звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідності за 2020 року, тому використані для складання протоколу №13/4.2/508/П від 22.02.2021р. про адміністративне правопорушення дані -підлягають сумніву.

В якості доказу провини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення крім акту №32/5.10 від 22.02.2021 не додано жодного документа, на підставі яких було складено акт перевірки, з зазначенням похідних даних, за якими інспектором було виявлене правопорушення. Відсутнє в матеріалах справи і обґрунтування, чому перевірка з питання, що стало причиною притягнення особи до адміністративної відповідальності, була проведена до встановленого Порядком строку подання відповідної звітності - щорічно до 1 березня.

Таким чином, при збиранні доказів, інспектором праці, було порушено ч.2 ст.251, ст.ст.254,256,266 КУпАП, що саме по собі, унеможливлює встановлення об`єктивних даних про фактичні обставини справи. З огляду на ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Обов`язок довести протилежне покладається законом на особу, яка складає протокол.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно з ч.2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, тому на момент розгляду справи закінчилися строки, передбачені ч.2 ст. 38 КУпАП. Такий висновок суддя робить виходячи з дати складання протоколу, оскільки сам протокол, крім іншого, не містить вказівки на дату та час скоєння правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Враховуючи, що на момент розгляду даної справи закінчилися строки давності притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст.38 КУпАП, провадження по справі закрити.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.247 п.7, 38, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1 ч.2 ст.188-1 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Ю. В. Козлов