ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2021 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Ювенальної превенції Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсона, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

ОСОБА_1 22.12.2020 р. об 11:43 годині в м. Херсоні по вул. Залаегерсег, 18 на території ТРЦ «Фабрика» знаходилася без вдягнутого засобу індивідуального захисту, а саме без маски чи респіратора, що закриває ніс та рот, в тому числі виготовленої самостійно, чим порушила вимоги підпункту 1 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 р. №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова №1236).

У діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, а саме: перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

У судове засідання, призначене на 01.02.2021 р. ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

Протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності ОСОБА_1 , про що свідчить її підпис, отже останній було відомо про існування судового провадження відносно неї. Проте зловживаючи своїми правами ОСОБА_1 не вжила належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження, заяв та клопотань, в тому числі про зміну місця проживання, до суду не подавала.

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останньої.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджена наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №582807 від 22.12.2020 р., в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та згоду останньої з фактами, викладеними в ньому з фото-додатком до нього.

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, полягає у перебуванні в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. Отже, диспозиція цієї статті є бланкетною (відсилочною), не конкретизованою, а такою, що скеровує до норм законодавства України, актів органів місцевого самоврядування, які регулюють питання боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до підпункту 1 п. 2 Постанови №1236 на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Отже, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення особою, уповноваженою на складання протоколу було зроблено правильний висновок про те, що ОСОБА_1 під час перебування у громадській споруді знаходилася без вдягнутого засобу індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, що закриває ніс та рот, в порушення вказаної вимоги, яка залишилась не виконаною.

Оцінюючи наведені вище докази, суд приходить до висновку про те, що вони узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а факт вчиненого правопорушення знайшов своє підтвердження під час судового розгляду.

Вирішуючи питання щодо міри покарання враховую таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

За вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання (ст. 24-1 КУпАП).

Оскільки адміністративне правопорушення вчинено особою у віці від 16 до 18 років, а також з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, суд вважає за можливе обмежитися попередженням.

Керуючись ст.ст.24-1, 33, 34, ст. 44-3 КУпАП, -

постановив:

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захід впливу, передбачений ст. 24-1 КУпАП у вигляді попередження.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

СуддяЛ. В. Валігурська