ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року. Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Лященко О.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Куліша І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за контрактом в/ч НОМЕР_1 , за ст.173, ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 034426 від 19 квітня 2021 року, складеного інспектором СРПП Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області Тарнавським Б.В., вбачається, що 19 квітня 2021 року о 01 год 40 хв вм.Володимир-Волинський по вул. Наталії Ужвій, гр-н ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою та образливо чіплявся до працівників поліції, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.
Окрім цього, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 034427 від 19 квітня 2021 року, складеного інспектором СРПП Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області Тарнавським Б.В., вбачається, що 19 квітня 2021 року о 01 год 40 хв в м.Володимир-Волинський по вул. Наталії Ужвій, гр-н ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою та образливо чіплявся до працівників поліції і шарпав їх за форменний одяг, на вимогу працівників поліції припинити правопорушення не реагував, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.
У суді ОСОБА_1 свою вину заперечив, пояснив, що цієї ночі близько 01 години 05 хвилин знаходився поруч із воротами домоволодіння по АДРЕСА_2 , де його друзі подружжя ОСОБА_2 його проводжало додому з гостей. Однак на них несподівано з-за повороту виїхав автомобіль із увімкненим світлом фар й осліпив їх. ОСОБА_3 лише встиг повернутися до автомобіля і підняти руки догори. Автомобіль різко зупинився перед ним, і з нього вибігли два чоловіки в темному одязі, як потім виявилося, ними були поліцейські ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . Один із них застосував сльозогінний газ та повалив ОСОБА_6 на землю, а потім одягнув кайданки. На запитання що сталось, до нього без слів також було застосовано кайданки. Про причини затримання вони не повідомляли. Зважаючи на безпідставне насильство та затримання з боку працівників поліції, ОСОБА_7 намагалась захистити свого чоловіка, після чого на вказане місце прибув інший екіпаж поліції, який фактично доставив їх трьох до поліцейського відділку. Через приблизно 15 хвилин його без будь яких оформлень відпустили з відділку поліції, а подружжя ОСОБА_2 залишилось в черговій частині. Зазначає, що алкоголю в цей вечір не вживав, пив лише чай та каву, на адресу працівників поліції не виражався і за форменний одяг їх не шарпав.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, підлягає встановленню чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.
Згідно з вимогами ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діянь, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого цим кодексом, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші відомості, необхідні для вирішення справи. Судовий розгляд справи повинен проводитись у межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення.
У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.
Відповідно до диспозиції ст.173 КУпАП дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
З об`єктивної сторони хуліганство характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу.
Статтею 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
У відповідності до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26.06.1992 року (з змінами) роз`яснено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, що адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.
Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.
Відповідно до ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
На підставі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.
Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Допитані в судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_1 свідки - ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_7 , підтвердили пояснення ОСОБА_1 , зазначили, що жодних хуліганських дій ні ОСОБА_1 , ні інші особи не вчиняли.
У судовому засіданні також оглянуто відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, надані в додатку до протоколів, на яких зафіксовано частину конфліктної ситуації, яка відбулась вночі 19 квітня 2021 року. Оглядом даного відеозапису підтверджено наявність конфліктної ситуації ОСОБА_6 із поліцейськими, зокрема з ознаками шарпанини, та присутність при цьому ОСОБА_1 , як без кайданок, так і згодом в кайданках, проте не встановлено нецензурної лайки з його боку в адресу поліцейських, та невиконання ним будь-яких законних вимог працівників поліції.
З наданих стороною захисту відеозаписів з камер спостереження вбачається, що конфлікт між працівниками поліції та групою громадян мав місце значно раніше, ніж вказано в протоколах про адміністративне правопорушення.
Долучені до протоколу письмові пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд розцінює критично, оскільки даних свідків на місці події не було, а їх пояснення стосуються лише поведінки ОСОБА_1 у Володимир-Волинському РВП ГУНП у Волинській області, яка ОСОБА_1 у вину за даним протоколом не ставиться, а тому визнає їх неналежними доказами.
Рапорт поліцейського не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, на чому акцентував увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу № 524/5741/16-а, а тому рапорти працівників поліції у справі суд визнає неналежними доказами.

У даному випадку в судовому засіданні встановлено, що усі дії та поведінка ОСОБА_1 були пов`язаними виключно із його незгодою із діями поліцейських, за відсутності будь-яких активних дій з його сторони, що фактично виключає хуліганський мотив та мету, яка полягає у бажанні порушити громадський та спокій громадян.
Виходячи з викладеного, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, є недоведеною, а також відсутні інші ознаки складу даного адміністративного правопорушення, а тому подальше притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.185 КУпАП, є незаконним, і його винуватість у вчиненні даного правопорушення є також недоведеною зібраними у справі доказами.
Наявна у матеріалах справи копія постанови ГАБ №578332 від 19 квітня 2021 року, винесеної інспектором СРПП Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області Тарнавським Б.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді попередження, за те що 19 квітня 2021 року о 01 год 40 хв гр-н ОСОБА_1 , знаходячись поблизу будинку №36 в м.Володимир-Волинський по вул. Наталії Ужвій, знаходився в п`яному вигляді з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя), також був у брудному одязі та з розстебнутою ширінкою, чим ображав людську мораль та гідність, на якій відсутні підписи ОСОБА_1 та факт винесення якої у встановленому законом порядку ОСОБА_1 заперечується та оскаржується в суді в порядку адміністративного судочинства, не може бути взята судом до уваги з огляду на ці заперечення ОСОБА_1 , а також з огляду на те, що на наданих працівниками поліції відеозаписах події чітко видно, що ОСОБА_1 був одягнутий в чистий спортивний костюм, слідів бруду на ньому не видно, даних про те, що він був п`яний чи перебував в стані алкогольного сп`яніння також не встановлено. Відсутні докази того, що він падав чи мав розстебнуту ширінку, оскільки перебував у чистому спортивному костюмі та відповідно в спортивних штанах, які не містять ширінки взагалі. За вказаних обставин дану постанову суд визнає також недопустимим доказом, оскільки вона містить явні ознаки її незаконності.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, ст.185 КУпАП.
Керуючись ст. 245, п. 1 ст. 247, ст.ст.265, 283, 284 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173, ст.185 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області.
Суддя /-/ підпис.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду Волинської області О.В. Лященко