07.06.2021 ЄУН 337/2949/21
Провадження № 3/337/949/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 року Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Гнатик Галина Євгенівна, за участю адвоката Фомінцева О.О., розглянувши адміністративний протокол серії ВАБ № 030953, матеріали додані до протоколу, що надійшли з ДОП СП ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює адміністратором торговельного залу «Епіцентр», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про те, що він 16.04.2021 року, приблизно о 16-00 годині, перебуваючи на робочому місці в ТЦ «Епіцентр» у м.Запоріжжі, вул.Нікопольське шосе, 1-е, здійснював обслуговування громадян з продажу непродовольчих товарів, а саме будівельних матеріалів, чим порушив вимоги п.4 п. 3-5 Постанови КМ України № 1236 від 17.02.2021 року, зі змінами.

03.06.2021 року ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення у яких просив закрити адмінсправу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Суду пояснив, що він займає посаду старшого продавця непродовольчих товарів (відділ «Сантехніка») ТОВ «Нова ЛІНІЯ 1», ( до перетворення ПрАТ «НОВА ЛІНІЯ»), відповідно до наказу № НЛ-10/89-К від 31.05.2018 року. 16.04.2021 року приблизно о 16-00 годині його викликали до адміністрації, де вже перебували двоє працівників поліції, які стверджували що він начебто здійснював торгівлю товарами. Він дійсно перебував у торговому залі, оскільки був прийом товару, він його розставляв по полицям. Всі торгівельні ряди були захищені обмежувальними стрічками, а він перебував за такою стрічкою. Він не є посадовою особою, яка відповідно до покладених на неї службових обов`язків, має право приймати рішення про припинення роботи ТЦ «НОВА ЛІНІЯ», про що він зазначав в своїх письмових поясненнях, при складанні відносно нього протоколу, але працівники поліції його доводи не врахували та склали відносно нього адміністративний протокол. Просить провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Фомінцев О.О. підтримав клопотання про закриття адміністративної справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол ВАБ № 030953, матеріали долучені до протоколу, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку адвоката, суддя приходить до наступного висновку.

Так, Конституцією України передбачено, що однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи (ст. 129 ч. 3 п. 4).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП. орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положенням ст. 44-3 ч. 1 КУпАП передбачено, що відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно до Постанови КМ України № 1236 від 17.02.2021 року, зі змінами, передбачено п. 3-5,, п.п. 4 На території регіонів, на яких установлений червоний рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення.

Відповідно до вимог КУпАП, крім посилання на конкретну норму - зміст протоколу повинен давати чітку змогу встановити, який зовнішній прояв (об`єктивну сторону) мало відповідне адміністративного правопорушення - тобто, які конкретно дії вчинила особа для вчинення адміністративного правопорушення, у ньому має бути коректне визначення суб`єкта правопорушення - тобто особу, яка в силу закону несе відповідальність за відповідні дії.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону.

Об`єкт адміністративного правопорушення - це сукупність суспільних відносин, що охороняються адміністративним правом, а також регулюються нормами трудового, цивільного, земельного, фінансового права, за порушення яких накладаються адміністративні стягнення. Об`єктом адміністративного правопорушення можуть бути також здоров`я, честь і гідність людини. Тобто, об`єктом виступають конкретні норми, приписи, законні вимоги, заборони. Це означає, що форми, в яких проявляється конкретний об`єкт, можуть бути різними.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом.

Суб`єктами адміністративних правопорушень виступають громадяни чи посадові особи. Адміністративній відповідальності підлягають особи, яким на момент скоєння правопорушення виповнилося 16 років.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника.

З матеріалів справи вбачається, що протокол ВАБ № 030953, складений відносно ОСОБА_1 про те, що він 16.04.2021 року, перебуваючи на робочому місці в ТЦ «Епіцентр» у м.Запоріжжі, вул.Нікопольське шосе, 1-е, здійснював обслуговування громадян з продажу непродовольчих товарів, а саме будівельних матеріалів, чим порушив вимоги п.4 п. 3-5 Постанови КМ України № 1236 від 17.02.2021 року, зі змінами.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 ч. 1 КУпАП, може бути виключно посадова особа відповідної юридичної особи, яка наділена повноваженнями приймати рішення щодо організації діяльності такого підприємства та несе за них відповідальність та, відповідно, відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, не можуть нести працівники таких суб`єктів господарювання, відвідувачі чи інші треті особи, оскільки вони не здійснюють господарську діяльність та не відповідають за дії такого суб`єкта господарювання.

Однак до даного протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, інспектором не було надано документів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є посадовою особою та несе адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суддя не в праві самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, хто обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на підставі наказу № НЛ-10/89-К від 31.05.2018 року прийнятий на посаду старшого продавця непродовольчих товарів (відділ «Сантехніка») ТОВ «Нова ЛІНІЯ 1». Згідно наданої посадової інструкції «Старшого продавця непродовольчих товарів» не є особою, яка відповідно до покладених на неї службових обов`язків мав право приймати рішення про забезпечення продажу будівельних матеріалів в ТЦ ПрАТ «Нова Лінія».

Виходячи з вищезазначеного, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ВАБ № 030953 від 16.04.2021 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки останній є лише працівником, а не безпосереднім суб`єктом, що здійснював згадану в протоколі діяльність, тому в розумінні ст.44-3 КУпАП не є суб`єктом вказаного правопорушення.

За відсутності однієї з ознак адміністративного правопорушення - відсутнім є склад адміністративного правопорушення, що тягне за собою застосування норм ст. 247 ч.1 п. 1 КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, якими є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В даному випадку суду не надані докази в підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 ч. 1 КУпАП.

Керуючись ст. 44-3 , 247, 255, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у даній справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3ч.1 КУпАП.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги або протесту прокурора через Хортицький райсуд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її оголошення.

Суддя: Гнатик Г.Є.