Справа №: 343/384/21
Провадження №: 3/0343/243/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді Монташевич С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 19.03.2005, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм в УТТ "Долинанафтогаз", з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Івашківа В.М.,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

Долинський районний суд Івано-Франківської області постановою від 13.04.2021 адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернув до відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області для належного оформлення, в тому числі для долучення належного відеозапису, оскільки наявний у ньому відеозапис стосувався іншої особи та обстави іншого правопорушення.

20 квітня 2021 року у Долинський районний суд Івано-Франківської області повторно поступили матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , однак диск, про який зазначено у супровідному листі, фактично долучений не був, про що складено відповідний акт.

Супровідним листом від 22.04.2021 на виконання зазначеного акта долучено оптичний диск.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №232457 від 27.02.2021, ОСОБА_1 27 лютого 2021 року о 21.57 год в с. Оболоня повул. Підзапусть керував транспортним засобом Фольцваген Транспортер, н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху. Огляд на факт вживання алкоголю проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків у встановленому законом порядку за допомогою технічного засобу Драгер 6820, проба тесту №1950 позитивна - 2,18 проміле.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнав та пояснив, що він не заперечує факту вживання ним алкоголю та перебування 27.02.2021 в стані алкогольного сп`яніння. Однак категорично заперечив факт керування ним після цього автомобілем. А саме він з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після ремонту автомобіля розпивали спиртні напої всередині його транспортного засобу, домовившись одночасно з ОСОБА_4 , що він підійде і відвезе їх його бусом додому. Він працює водієм, тому спиртні напої не вживає. Субота - це єдиний день, коли він може собі це дозволити. Коли до них підійшли працівники поліції, він з вищевказаними особами ще розпивали спиртні напої, все в автомобілі було розкладено, стояла недопита пляшка горілки. Автомобіль стояв з вимкнутими світловими приборами, вимкнутим двигуном, а ключі від нього були в ОСОБА_5 , який сидів на задньому сидінні. Він був п`яний та схвильований, перелякався, розгубився, тому не розумів, що відбувається. По характеру він покірний, тому все слухав, що казали поліцейські, зі всім погоджувався та все підписував. При цьому він знав, що не їхав автомобілем після вживання спиртного і не мав наміру ним керувати, оскільки домовився, що їх відвезуть. Навіть на відео видно, що ОСОБА_4 ніхто не викликав, він сам підійшов в домовлене місце і сів за кермо його автомобіля, щоб відвезти його додому. На даний час ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають за межами України, тому неможливо забезпечити їх явку в судове засідання для дачі показів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав суду, що 27.02.2021, в суботу, він, особа по імені ОСОБА_6 та ОСОБА_1 ремонтували автомобіль останього, міняли на ньому колеса у своєму гаражі, після чого вирішили відпочити та випити по 100 грам. Вони поїхали в магазин, що на вул. Франка, купили все необхідне, після чого під`їхали автомобілем в місце, де було освітлення, зупинились під стовпом зі світлом в с. Оболоння по вул. Підзапуст і розпивали всередині автомобіля спиртне. Перед тим, як почати розпивати алкоголь, ОСОБА_6 забрав у ОСОБА_1 ключі від автомобіля, а також вони домовились, що їх забере їхній сусід. Працівники поліції під`їхали до їх транспортного засобу "лоб в лоб". Вони всі були в автомобілі, який стояв, ОСОБА_7 ним не керував. ОСОБА_6 намагався їм пояснити це, показати, що ключі в нього, однак останні не слухали, викликали своїх свідків, які приїхали на таксі та склали протокол.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також інспектор СРПП відділення №1 Калуського ВП Кульпа М.М. в судове засідання для дачі показів не з`явилися, хоча судом вживалися заходи для їх виклику шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною свідками у письмових поясненнях, та інспектору за місцем знаходження органу, де він працює, на підтвердження чого в матеріалах наявні повістки про виклик до суду, списки згрупованих відправлень листів рекомендованих, дані офіційного сайту Укрпошти, розписки про вручення поштових відправлень та список згрупованих відправлень кур`єрською поштою (а.с. 40, 41, 42, 43, 44, 45, 52, 53, 54, 55, 56).

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення в судове засідання надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 232457 від 27.02.2021, в якому викладена суть адміністративного правопорушення та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зміст яких є нерозбірливим. У водія тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_1 та видано йому тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_3 . Автомобіль передано ОСОБА_10 , посвідчення водія НОМЕР_4 (а.с.1);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 27.02.2021, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова слів, нестійка хода рук за допомого приладу Drager Alcotest 6820, у присутності двох свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Результат огляду на стан сп`яніння позитивний - 2,18 проміле (а.с.3);

- дані приладу "Драгер" alkotest 6820, відповідно до якого тест на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено о 22.26 год 27.02.2021. Результат тесту № 1950 - 2,18 проміле (а.с.2);

- свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/7120, яке чинне до 07.10.2021, та свідчить, що газоаналізатор Alcotest 6820 відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013 (а.с.10);

- письмові пояснення від 27.02.2021ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які вказали, що їх було запрошено співробітниками СРПП Долинського ВП в якості свідків для складання протоколу за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . В їхній присутності вказаний водій погодився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Alcotest Drager 6820, результат якого показав 2,18 проміле та відмовився проїхати в медичний заклад Долинську ЦРЛ, що засвідчили своїми підписами (а.с.4,5);

- направлення, складене о 22.28 год 27.02.2021 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в Долинську ЦРЛ у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, нечітка вимова слів. Відповідно до направлення водій проїхати в медичний заклад відмовився (а.с.6);

- відеозапис від 02.03.2021 о 17.21 год на оптичному диску (а.с.11), відтворений в судовому засіданні в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на якому видно як на визначення стану алкогольного сп`яніння оглядають особу, яка лежить в кареті швидкої допомоги по імені ОСОБА_11 . Тобто даний запис не стосується події правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_1 ;

- відеозапис на оптичному диску DVD-R 16x 4.7GB 120min (а.с.32), долучений до матеріалів справи після їх повернення на доопрацювання, відтворений в судовому засіданні в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який складається з двох папок, в кожній по 3 файли відеозапису, а саме:

на першому відеозаписі першої папки - 27.02.2021, 19.24 год, темна пора доби, - видно білий бус, працівники поліції пояснюють, що особа поїхала під знак, водій пред`являє документи. При цьому водій вдягнутий у кепку, номерний знак та марка автомобіля не зафіксовані, однак при повороті камери видно, що бус грузовий;

на другому відеофайлі першої папки - 21.58 год - бус білого кольору стоїть, двигун заглушений, світлові покажчики вимкнуті. Назустріч йде працівник поліції, який, підійшовши до водійского вікна, представляється, як інспектор Кульпа та просить особу, яка сидить на водійському сидінні, пред`явити документи, оскільки він хоче знати, хто він є. Ні про зупинку, ні про причини зупинки, якщо така мала місце, не йдеться. Встановлено особу ОСОБА_7 , який пояснює, що живе неподалік, їхати йому додому 3 секунди, випив трішки горілки. В автомобілі присутні ще дві особи, одна з яких намагається щось пояснити. Далі інспектор поліції телефонує у відділ, з`ясовує, де ОСОБА_12 , бо потрібно щоб він привіз свідків;

на третьому відеофайлі першої папки - 22.22 год - когось кличуть, чути як попереджають не тікати, а йти за ним;

на четвертому відеофайлі другої папки - запис переривається, відеофайл не відтворюється, однак з його частин вбачається, що він відповідає запису 2, який міститься в першій папці;

на п`ятому відеофайлі другої паки - 22.25 год - пропонують продути "Драгер" у присутності двох незацікавлених осіб, дані їх не встановлені. ОСОБА_7 не заперечує, що вживав алкоголь, погоджується продути, результат - 2,18 проміле, з яким він погоджується. Заповнюють документи. Запрошують свідків для внесення їх даних, після чого запис переривається;

на шостому відеофайлі другої папки - 23.06 год - працівники поліції роз`яснюють, що протокол буде розглядатися в суді, беруть номер телефону для повідомлення, дають підписати протокол, пропонують написати пояснення ОСОБА_1 "з протоколом згідний". Автомобіль передано ОСОБА_13 пояснює, що не п`є, бо працює водієм і оскільки субота, вихідний день, тому так сталося. Хвилюється, що великий штраф, та вказує, що ніколи такого не мав. В нього тимчасово вилучають посвідчення водія та видають тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, а також вручають копію протоколу.

В свою чергу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в спростування своєї вини надала особисті пояснення, клопотала про допити свідків, показання одного з яких описані вище.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Івашків В.М. вказав, що його підзахисний вини у вчиненні вказаного адмінправопорушення не визнає, доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані сп`яніння не наведено. Незаконною є вимога, відображена, в тому числі, в направленні на огляд водія транспортного засобу пройти медичний огляд в Долинській ЦРЛ, як вказано в направленні, оскільки такої лікарні не існує. Не може вважатись доказом правопорушення рапорт працівника поліції, оскільки поліцейський є зацікавленою особою та його складання такого документу на підтвердження перебування в стані сп`яніння чи підтвердження відмови від огляду не передбачено. Працівниками поліції долучалися як докази відеозаписи, де був зафіксований інший випадок з іншою датою та іншими особами, що не може бути доказом у вказаній справі. За їх клопотанням матеріали справи було повернуто в поліцію для дооформлення, однак надані повторно вже інші відеоматеріали, як докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, не відповідають вимогам закону та не підтверджують вину останнього. Зокрема, порушено вимоги про безперервну відеозйомку документування правопорушення та оформлення процесуальних документів. Також додані працівниками поліції нові відеофайли, в кількості 6 штук, є неналежними доказами, наявний відомонтаж на них, а саме, на першому записі, де зафіксовано зупинку автомобіля, інший водій за кермом та інший транспортний засіб, ніж вказаний у даному протоколі, хоча схожий, також білого кольору, проте його номерний знак не зафіксовано, як і перервано запис, коли встановлювалися дані особи, з метою введення суду з даного приводу в оману, а тому такі докази жодним чином не доводять факту керування його підзахисним ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп`яніння. На них не встановлюються особи свідків, не роз`яснюються їм їхні права і обов`язки, не зафіксовано роз`яснення прав особі, яка притягується до адмінвідповідальності, не зафіксовано самого факту складання протоколу, акта огляду на стан сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім цього, акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Його підзахисний стверджує, що вказаний документ в його присутності та в присутності двох свідків не складався, та йому не вручався. Тому просив закрити дане провадження за відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як останній, хоч і перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак не керував транспортним засобом.

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення , його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини","Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

При цьому, Європейський суд зазначав про те, що санкція у виді позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».

Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вищевказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, в даній ситуації ОСОБА_1 повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення, надав пояснення, в яких, зокрема, стверджував, що в стані алкогольного сп`яніння автомобілем він не керував, таким чином не було підстав для його огляду, що відповідно до статті 251 КУпАП може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, його пояснення підтвердженні показами свідка ОСОБА_2 , який перебував з ним в автомобілі, що зафіксовано на долученому працівниками поліції відеозаписі, та разом з ним розпивав спиртні напої, який дав суду послідовні та детальні покази з приводу подій, які відбувалися 27.02.2021.

З іншої сторони, надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 232457 від 27.02.2021, повторно долученому відеозапису і письмовим поясненням свідків, які додані до протоколу, суд звертає увагу на таке.

Працівниками поліції не надано жодного доказу, з якого можна було б встановити рух автомобіля та керування ОСОБА_1 ним в цей час. Факт керування автомобілем має бути доведеним поза розумним сумнівом і може підтверджуватися, зокрема, показаннями свідків, які підтвердять саме факт керування, а не факт огляду чи відмови від огляду водія, показами технічних приладів, що мають функцію фото- і кінозйомки, тощо. Однак, таких доказів до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено.

Більше того, аналізуючи надані відеозаписи до матеріалів справи слід звернути увагу на таке:

- долучений та переглянутий в судовому засіданні відеозапис від 02.03.2021 о 17.21 год на оптичному диску (а.с.11), стосується іншої особи;

- після повернення до суду матеріалів з долученим новим диском, судом складено акт про те, що відсутній оптичний диск, зазначений у додатках, а також наявні виправлення у супровідному листі відносно кількості аркушів справи (а.с.29);

- відеозапис на оптичному диску DVD-R 16x 4.7GB 120min (а.с.32), долучений до матеріалів справи після їх повернення на доопрацювання та вручення поліцейським акту про його відсутність, складається з двох папок, в кожній по 3 файли відеозапису, однак при порівнянні відео на першому відеозаписі та відео на другому відеозаписі першої папки, встановлено такі неточності та суперечності:

на першому відеофайлі зазначено дата та час 27.02.2021, 19.24 год, а на другому - 27.02.2021, 21.59 год;

на обох відеофайлах темна пора доби, стоїть білий бус, однак форма вікон водія в обох бусах різна, більше того на першому відеофайлі у «буса» вікно пасажира за водієм відсутнє, в той час як у «буса» на другому відеофайлі - є вікно у пасажира, тобто на першому відео видно білий бус вантажний, а на другому - білий бус пасажирський;

на першому відео видно, як у транспортному записі мигає аварійне світло, траса, їдуть інші автомобілі, чути шум руху транспортних засобів, а на другому, навпаки - тиха вулиця, видно як світить «фонар», автомобіль припаркований на узбіччі, двигун та всі світлові покажчики вимкнені ;

на першому відеофайлі водій у кепці, а на другому відеофайлі - водій без такої;

- на другому відеофайлі першої папки видно як до автомобіля білого кольору йде працівник поліції, автомобіль стоїть з виключеними світловими покажчиками, звуку працюючого двигуна не чути.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ. При цьому суд вживав заходів з метою усунення вищевказаних розбіжностей, повертав матеріали на доопрацювання, викликав поліцейського для дачі пояснень з даного приводу, та свідків, які виклики суду проігнорували, а диск з відеозаписом надали аж після другого реагування суду, при цьому, як описано вище, з перерваними записами, деякі з яких записані двічі, а деякі взагалі не стосуються особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, однак фіксують схожі автомобілі, без конкретизації їх даних та запис їх на диск, який долучений до даної справи, свідчить про бажання поліцейського ввести суд в оману, надаючи докази, що не стосуються даної справи, однак без детального їх вивчення могли б слугувати доказом зупинки автомобіля.

Як зазначалося вище, інспектор ОСОБА_14 не з`явився в суд з метою дачі показів щодо виявлених розбіжностей у долученому відеозаписі, хоча повідомлення про його виклик було наручно вручено посадовій особі Долинського ВП під розписку 17.05.2021 (а.с.56).

На підтвердження факту керування та причин зупинки транспортного засобу до матеріалів справи долучено також рапорт інспектора СРПП Кульпи М.М. (а.с. 7), який хоч і не може слугувати доказом винуватості особи, однак суд вважає за необхідне дати і йому оцінку, оскільки інших належних доказів з даного приводу не долучено. Так, у зазначеному рапорті вказано, що причиною зупинки т/з Фольцваген Транспортер, д.н.з. НОМЕР_2 , було те, що в ньому не горів задній боковий ліхтар. При цьому, до матеріалів справи не долучено доказів вказаного, протокол з даного приводу відносно ОСОБА_1 не складався, на долученому відезаписі, де зафіксовано вказаний автомобіль, всі ліхтарі вимкнені, а на першому відеозаписі, який описано вище, причиною зупинки інспектор Кульпа вказав те, що водій поїхав під знак. Вказаних обставин інспектор не врахував та всупереч вимогам закону долучив на підтвердження вини ОСОБА_1 переривчастий запис прапорушення, при цьому один з них, де зафіксовано зупинку, не стосується особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в даній справі, що підтверджується вищеописаними розбіжностями, а, отже, є неналежним доказом.

За ч.1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення полягає в тому, що особа має керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто, працівники поліції повинні представити суду докази того, що вони встановили факт керування автомобілем особою, в якої наявні ознаки алкогольного сп`яніння, дотримуючись встановленого законом порядку, запропонували особі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і на місці зупинки транспортного засобу, і в медичному закладі, в присутності двох свідків, на що вказана особа погодилася або ж відмовилися, і відповідно у випадку відмови, її відмова належним чином зафіксована та може бути доказом, що підтверджує вину особи.

Отже, як вже зазначалося, на обґрунтування того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння суду було надано протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис, акт на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, дані Драгеру, направлення для огляду водія в заклад охорони здоров`я, письмові пояснення свідків, відеозапис та рапорт.

Переглянувши відеозапис, суд встановив, що на ньому не видно як автомобіль рухається та що ОСОБА_1 перебуває під час руху за його кермом. Тобто, на відео не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем. Крім цього, на відео також не видно, що йому роз`яснюють причину зупинки та причину такого огляду, а лише поліцейський вказує "просто хочу подивитися хто ви і що ви".

Варто зауважити, що згідно з п.3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 №100, встановлено, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Отже, якщо із відеозапису нагрудної камери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом.

Аналогічне вказано і в пункті 5 розділу II та пункті 2 розділу III Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженій наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, а саме, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка (відеозапис) ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 (справа №216/5226/16-а(2-а/216/33/17), адміністративне провадження №К/9901/20315/18) відеозапис може бути прийнятий до уваги судом, якщо він відображає відомості про вчинення правопорушення, а не лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови.

Даючи оцінку відеозапису, який долучений працівниками поліції до даної справи, суд звертає увагу, що в ньому жодних відомостей про вчинення правопорушення, тобто керування транспортним засобом, не має. Записи певною мірою суперечать один одному. На відео відсутні дані про пояснення працівниками поліції причини зупинки, а їх повідомлення про те, що водій проїхав на знак, що міститься на першому відеофайлі першої папки, стосується іншої особа, а не ОСОБА_15 , якому працівники поліції , як встановлено з відеофайлу другого першої папки, лише вказали "просто хочу подивитися хто ви і що ви".

Однак, водій має право знати і йому повинні чітко роз`яснити причину зупинки співробітник Національної поліції України зобов`язаний нaзвaти причину зупинки трaнспортного зaсобу (ст. 16 Зaкону Укрaїни «Про дорожній рух») і суть скоєного прaвопорушення, якщо тaке мaло місце та поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ст.35 Закону України Про Національну поліцію).

І хоча у долученому рапорті до протоколу (а.с.7) вказано, що автомобіль зупинили, бо не горів правий задній габаритний ліхтар, однак належного фіксування вказаного правопорушення працівниками поліції не було.

Слід додатково вказати, що рапорт фактично є документом внутрішнього користування, оскільки його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника ВП про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і, у розумінні статті 251 КУпАП, не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020). Більше того, він не підтверджує, що причина зупинки була повідомлена ОСОБА_1 . А виявлені розбіжності з відозаписом з даного приводу суд описав вище.

Також слід зауважити, в долучених письмових поясненнях свідки факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не підтвердили. На відео не зафіксовано, щоб їх дані встановлювалися, однак чітко зафіксовано, що їх участь забезпечили працівники поліції, тобто, що вказані особи спеціально приїхали на місце на таксі за запрошенням останніх, що ставить під сумнів їх незацікавленість та неупередженість. При цьому на неодноразові виклики вказані особи в суд так і не з`явилася.

Таким чином, жодних відомостей про факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння відеозапис не містить і в цілому не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, поставленого в провину ОСОБА_1 . А зважаючи на його постійні переривання, суд не може взяти до уваги і репліки ОСОБА_1 , зафіксовані в ньому щодо керування транспортним засобом, оскільки не зрозуміло з приводу яких обставин вони зазначені, чи що він мав намір їхати, чи їхав та чи перебував при цьому за кермом. Крім того, навіть якщо б особа і визнала факт порушення ним ПДР у присутності поліцейських, це не може бути підставою для притягнення його до відповідальності за відсутності інших належних доказів його вини і не звільняє від обов`язку посадових осіб долучити докази на підтвердження обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, з приводу чого неодноразово висловлювався у своїх рішеннях ВС (ВС/КАС у справі №177/525/17 від 08.07.2020). Щодо письмових пояснень свідків, то вони не можуть бути взяті до уваги судом та визнані допустимими доказами, оскільки на відео відсутні дані, що їх особи встановлювалися. А для дачі показів у судовому засіданні вони не з`явилися, хоча судом вживалися належні заходи для цього. Також не можна перевірити, чи вони не зацікавлені в результаті розгляду, оскільки з відеозапису вбачається, що це були не випадкові свідки, а конкретні особи забезпечені працівниками поліції.

Слід також звернути увагу, що долучена до матеріалів справи направлення, складене о 22.28 год 27.02.2021 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, саме в Долинську ЦРЛ, тобто до закладу охорони здоров`я, який відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 47-48), як юридична особа припинив своє існування, дата запису: 28.12.2019, Номер запису: 1000399, Підстава: рішення щодо реорганізації.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Таким чином, наведені факти відповідно до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

З наданих доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відсутні докази складової об`єктивної сторони, тобто факту самого керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діяхОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вище викладеного, ст.ст. 1, 9, 23, 33, 130, 251, 252 КУпАП, та, керуючись ст.ст. 40-1, 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя С.М. Монташевич