Справа № 465/5647/20 Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П.
Провадження № 33/811/1769/20 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривні 40 копійок.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 22 серпня 2020 року о 20 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом марки ДОДЖ д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Стрийська, 199 м. Львів, не вибрав безпечної швидкості руху, здійснив зіткнення з електроопорою, що належить ДП «ЛЬВІВ АРЕНА». Внаслідок зіткнення завдано механічних пошкоджень та матеріальних збитків транспортному засобу та пошкоджено електроопору. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Франківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2020 року, скасувати зазначену постанову та постановити нову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 124 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що накладене адміністративне стягнення та винесена постанова про притягнення апелянта до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам чинного в Україні законодавства, матеріалам та обставинам справи відповідно до доводів та поданих доказів.

На думку ОСОБА_1 , безпідставно застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. Вказує, що санкція, застосована до нього в ході розгляду адміністративної справи не відповідає принципам співрозмірності відносно вчиненого ним адміністративного правопорушення. Так, під час розгляду справи він визнав свою вину у вчиненому правопорушенні, сприяв органам управління поліції у складанні протоколу та схеми ДТП.

Зазначає, що це перше ДТП, яке вчинене ним за 10 років водійського стажу, учасником жодних інших ДТП він не виступав, постанов щодо інших ДТП судом не виносилось, потерпілих від вчиненого ДТП немає, усі майнові претензії ДП «Львів Арена» щодо пошкодженого стовпа електроопори були відшкодовані в повному обсязі, будь яких обставин, що обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Вказує, що доведеність вини апелянта в оскаржуваній постанові ґрунтується лише на тому, що він не з`явився за викликом суду в судові засідання, не надавши жодних відзивів чи заяв, розглядом справи не цікавився. Єдиною причиною призначення йому покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на 6 місяців суддею вказано, що вчинене ним ДТП могло призвести до тяжких наслідків.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 покликається на те, що причини такого пропуску є поважними, оскільки жодної повістки про виклик до суду першої інстанції він не отримував та фізично отримати не міг через тривале лікування наслідків ДТП. Вказує, що оскаржувану постанову зміг отримати 19.11.2020 року, що підтверджується інформацією із сайту Укрпошта про відстеження поштового відправлення.

У судове засідання апеляційного суду представник потерпілого ДП «Арена Львів», не з`явився. Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка представника потерпілого в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення застосовується до осіб, які як учасники дорожнього руху порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 в повній мірі даної вимоги закону дотримався.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгоджується із доказами, наявними в матеріалах справи, та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо необґрунтованого застосування до нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців за наявних в справі обставин на увагу не заслуговують.

Так, відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При накладенні стягнення за дане адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 суд першої інстанції в повній мірі врахував вимоги, передбачені ст. ст. 22, 23 та 33 КУпАП, а саме: характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Крім того судом першої інстанції враховано те, що порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху призвело до того, що транспортний засіб, яким він керував перекинувся, що могло призвести до тяжких наслідків.

Доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відшкодування шкоди ДП «Львів Арена» та відсутності майнових претензії ДП «Львів Арена» щодо пошкодженого стовпа електроопори, є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження вказаних обставин.

Що стосується апеляційних вимог особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про необхідність скасування оскаржуваної постанови і призначення йому адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то слід зазначити, що санкція ст.124 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ст. 124 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи судом першої інстанції не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП , апеляційний суд ,

п о с т а н о в и в :

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Франківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2020 року.

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2020 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк