ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/179/21 Справа № 202/7342/20 Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисника Карнаушенка Алана Анатолійовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016 та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

адвоката Карнаушенка А.А.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

За обставин, детально викладених в постанові суду, ОСОБА_1 , 14 листопада 2020 року о 22 годині 10 хвилин у м. Дніпро, по вул. Донецьке шосе 123, керував автомобілем ВАЗ д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість). Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Короткий зміст клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ставить питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду, просить змінити її, виключивши з мотивувальної та резолютивної частини висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови посилається на поважність причин його пропуску. Обставина, що захисник не був присутній при розгляді справи не підтверджує того, що сторона захисту була обізнана щодо мотивів суду, з якими пов`язана доведеність винуватості особи, оскільки лише з резолютивної частини постанови особа не може наперед знати мотиви суду для підготовки апеляції. Копію постанови було отримано представником апелянта 11 січня 2021 року, про що є відповідний запис на заяві.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на незаконність постанови суду та неправильне застосування норм процесуального і матеріального права. Зазначає, що працівниками не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки коли під`їхали, то за кермом нікого не було, а відеозаписи цього не містять. Він не мав також ознаки наркотичного сп`яніння, оскільки він завжди має бліде обличчя через особливості шкіри, а також від хвилювання зі співробітниками поліції. Надані письмові пояснення свідків суперечать змісту протоколу щодо часу заявленої ним відмови від проходження на стан сп`яніння та у лікаря-нарколога. На його думку, незрозуміло яким чином встановлені свідки , оскільки відсутні відомості, що посвідчують їх особу, а також їх письмові пояснення не містять які саме ознаки наркотичного сп`яніння мав ОСОБА_1 під час складання протоколу. Ці пояснення свідків не можуть бути визнанні доказами у справі, оскільки викладені на спеціальних бланках та містять однотипну інформацію, що залишилося поза увагою суду. ОСОБА_1 не інформували про порядок застосування спеціального технічного засобу, тому протокол не може бути визнаний належним і допустимим доказом у справі.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Карнаушенко А.А. підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та апеляційну скаргу і з підстав, зазначених в ній, просили їх задовольнити, постанову суду скасувати та провадження у справі закрити.

Мотиви апеляційного суду.

Щодо строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За вимогами ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи слідує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні під час оголошення постанови суду 28.12.2020 року. Даних, які б підтверджували про належне його сповіщення про місце і час розгляду справи в матеріалах провадження відсутні.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи на 15.12.2020 року о 10 годині в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська, проте матеріали адміністративної справи надійшли до суду 04.12.2020 року і судове засідання було призначено на 18.12.2020 року та в подальшому було відкладено на 28.12.2020 року. В матеріалах справи наявні лише судові повістки про виклик до суду на зазначені судові засідання, проте підтверджень про їх отримання ОСОБА_1 немає.

Крім того, в матеріалах провадження відсутні відомості про направлення судом на його адресу копії постанови після її винесення.

11.01.2021 року захисник звернувся до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи та 13.01.2021 року подав апеляційну скаргу, у зв`язку з чим, враховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, з метою забезпечення права на захист та доступ до правосуддя.

Щодо апеляційної скарги по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що зазначених вимог закону суд дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, в їх сукупності, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 022541 від 14 листопада 2020 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП;

- рапортом поліцейського, від 14.11.2020, відповідно до якого екіпажем 151 було зупинено авто ВАЗ21063 днз НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР та при спілкуванні в останнього виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя) та від проходження на медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, про що було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та водія відсторонено від керування транспортним засобом;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого слідує, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків запропоновано пройти огляд в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, проте останній відмовився.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються вказаними письмовими поясненнями свідків, будь-яких суперечностей між собою не містять і сумнівів не викликають.

Доводи апеляційної скарги, що письмові пояснення свідків суперечать змісту протоколу щодо часу заявленої ними відмови від проходження огляду на стан сп`яніння спростовуються матеріалами справи, оскільки відповідно до цих пояснень свідки зазначили, що 14.11.2020 року о 22 годині 28 хвилин водій ОСОБА_1 відмовився в їх присутності пройти медичний огляд, після чого був складений протокол про адміністративне правопорушення 14.11.2020 року о 22 годині 32 хвилині.

Твердження захисника, що пояснення свідків не можуть бути визнані доказами у справі, оскільки мають суттєві недоліки, зокрема щодо достовірності встановлення цих осіб, їх пояснення викладені на спеціальних бланках та містять однотипну інформацію, є неспроможними, у зв`язку з тим, що письмові пояснення можуть бути допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП та їх зміст узгоджується з іншими доказами, наявними у справі.

Доводи захисника, що відеозапис не містить доказу про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, і за кермом нікого не було, коли приїхали працівники поліції, є неприйнятними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений відносно саме громадянина ОСОБА_1 із зазначенням його особистих даних, місця проживання, посвідчення водія тощо, з яким останній погодився та підписав, зазначивши, що пояснення надасть у суді, жодних заперечень чи зауважень не вказував.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що відмовився від проходження медичного огляду, оскільки поспішав разом з дівчиною по справах і не зазначав, що він не був водієм і не керував транспортним засобом.

Оцінюючи таку поведінку ОСОБА_1 , апеляційний суд доходить висновку, що саме він керував транспортним засобом, оскільки така поведінка не є типовою для осіб, які не керують транспортними засобами.

Така версія сторони захисту виникла вже на стадії апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції, тому відповідні їх доводи розцінюються судом апеляційної інстанції як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності і стягнення.

Твердження захисника, що у ОСОБА_1 були відсутні жодні ознаки наркотичного сп`яніння, оскільки він завжди має бліде обличчя через особливості шкіри, а також від хвилювання через спілкування зі співробітниками поліції, не підтверджуються матеріалами справи.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не інформували про порядок застосування спеціального технічного засобу, тому протокол не може бути визнаний належним і допустимим доказом у справі.

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 грудня 2008 року №1103 (далі - Порядок), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З матеріалів справи слідує, що працівниками поліції дотримані дані вимоги законодавства та вищезазначеними наявними доказами підтверджується, що ОСОБА_1 , 14 листопада 2020 року о 22 годині 10 хвилин у м. Дніпро, по вул. Донецьке шосе 123, керував автомобілем ВАЗ д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість). Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Після чого був складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Дана інформація повністю узгоджується з поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У зв`язку з чим, твердження сторони захисту в апеляційній скарзі про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю спростовуються дослідженими матеріалами справи.

Оцінюючи зазначені вище докази, апеляційний суд доходить висновку, що вони є належними, достовірними та допустимими, узгоджуються між собою і є достатніми для прийняття обґрунтованого рішення.

Під час апеляційного провадження істотних порушень положення ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку, які б могли потягнути докази недопустимими, не виявлено.

Отже, при розгляді справи порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника Карнаушенка Алана Анатолійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2020 року задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Карнаушенка Алана Анатолійовича залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун