ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2021 Справа №607/7859/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М., за участю захисника Завацького В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП

за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 402691 від 26.04.2021 року, 26 квітня 2021 року о 13 год. 40 хв. виявлено, що ФОП ОСОБА_1 в магазині «Продукти» (с. Городище, Тернопільський р-н) не наніс маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше 1, 5 м, чим порушив вимоги пп. 12 п. 2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав, подав письмові пояснення, відповідно до яких в магазині, де він здійснює підприємницьку діяльність, нанесено одне маркування на відстані більше ніж 1,5м, оскільки в магазині одночасно обслуговується не більше 2 відвідувачів. Фотографія, яка міститься в матеріалах справи, зроблена працівником поліції саме з місця маркування, а не безпосередньо при вході в магазин, і тому не відображає наявність маркування. Крім того, працівниками поліції не зафіксовано, що в приміщенні магазину знаходилося більше 2 відвідувачів і відстань між ними була меншою ніж 1, 5 м. Просить закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція статті носить банкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.

Частиною 1 ст.256 КУпАП визначені вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а саме в ньому зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення ВАБ № 402691 від 26.04.2021 року зазначено, що ОСОБА_1 порушено вимоги пп.12 п. 2 постанови Кабінету міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року, однак у пункті 2 даної постанови, в редакції,яка діяла на момент складання протоколу, відсутні підпункти. Зміни були внесені постановою КМУ № 104 від 17.02.2021 року.

На момент складання протоколу діяла редакція постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року із змінами, внесеними постановою КМУ № 405 від 21.04.2021 року, і відповідно до пп.12 п.3 якої, з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Проте, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відомості, які б підтверджували викладені в ньому обставини, зокрема, те що в магазині «Продукти» (с. Городище, Тернопільський р-н) не було нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше 1, 5 м.

Долучений до матеріалів справи фотознімок до уваги не приймаю, оскільки на ньому не зафіксовано все приміщення магазину, а також відсутня дата та час фотофіксації. Рапорт без надання інших доказів, не може слугувати доказом, оскільки є письмовим офіційним повідомленням про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції».

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, зважаючи на те, що матеріали, які надані суду, не є достатніми для доведеності за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, а тому справу щодо нього слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

СуддяК. М. Грицай