Справа № 752/9437/21
Провадження №: 3/752/4968/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2021 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні суду у м. Києві матеріали адміністративної справи, що надійшли

відГоловного управління Держпродспоживслужби у місті Києві
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП
відносно ОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1
за участю Царенка Є.П. захисника

ВСТАНОВИВ:

23.03.2021 головним спеціалістом відділу санітарно-епідеміологічного нагляду та організації розслідування спалахів Управління державного нагляду за дотримання санітарного законодавства Головного управління Держпромспоживслужби у м. Києві складено протокол про адміністративне правопорушення № 230 (надалі по тексту - протокол від 23.03.2021), в якому зазначено, що 23.03.2021 об 11:17 за адресою: АДРЕСА_2 в студії краси "ІНФОРМАЦІЯ_2" Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 при її наявності ОСОБА_1 на робочому місці виявлено порушення обмежувальних проти епідеміологічних заходів: відсутнє маркування з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше 1,5 метрів, не організовано централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери, відсутні інформаційні матеріали із зазначенням вимог по карантинних заходах. Згідно з відомостями, викладеними у протоколі від 23.03.2021 ОСОБА_1 порушила п.п. 12 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 та п. 6, 9 постанови Головного державного санітарного лікаря України № 20 від 09.05.2020.

До вказаного протоколу приєднано лист-опитувальник з дотримання суб`єктами господарювання проти епідеміологічних заходів, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236, копія посвідчення ОСОБА_3 , витяг з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наказ Головного управління Держпромспоживслужби у місті Києві № 15-АГ від 19.03.2021 з додатками (перелік працівників Головного управління Держпродспоживслужби у місті Києві визначених для участі в складі робочих груп РДА з контролю за дотриманням суб`єктів господарювання обмежувальних проти епідеміологічних заходів, визначених постановою Кабінетів Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 за протоколом Комісії ТЕБ та НС КМДА від 18.03.2021 № 20 у робочі дня тижня).

Під час розгляду справи захисник Пахомової К.О. клопотав про закриття провадження з підставі відсутності складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , підтримав та оголосив пояснення, які завчасно подав до суду через відділ діловодства (канцелярію), посилався на недоведеність факту ведення ОСОБА_1 за місцем складання протоколу господарської діяльності, невідповідність дійсності тверджень про відсутність централізованого збору засобів індивідуального захисту, безпідставності необхідності нанесення маркування у приміщенні, де ОСОБА_1 здійснюється господарська діяльність, незрозумілість вміщеного у протоколі від 23.03.2021 формулювання щодо відсутності інформаційних матеріалів із зазначенням вимог щодо карантинних заходів, процесуальні порушення під час складання протоколу від 23.03.2021.

Уважно дослідивши наявні матеріали, заслухавши пояснення і доводи захисника, суд (суддя) не вбачає складу адміністративного правопорушення, адже вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП не є доведеною з дотриманням стандарту доказування "поза розумним сумнівом", виходячи з наступного.

З пояснень захисника слідує, що ОСОБА_1 зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності без створення юридичної особи, тобто є фізичною особою-підприємцем, яка здійснює господарську діяльність з надання певних косметологічних послуг у приміщенні, що іменується нею "студія краси "ІНФОРМАЦІЯ_2" і яка розташована у АДРЕСА_2.

23.03.2021 до "студії краси" завітали уповноважені співробітники Головного управління Держпродспоживслужби у місті Києві та Голосіївської районної державної адміністрації та вказали, що ними проводитиметься перевірка дотримання вимог чинного законодавства щодо карантину людей. В процесі перевірки поводили себе дещо зухвало, не слухали пояснень ОСОБА_1 , які вона надавала їм на місці.

За наслідками такої перевірки співробітники Головного управління Держпродспоживслужби у місті Києві та Голосіївської районної державної адміністрації склали щодо ОСОБА_1 два протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП з посиланням на постанову Кабінету .

Частиною 1 ст. 44-3 КУпАП у редакції, станом на 23.03.2021 установлено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Такі дії тягнуть за собою відповідальність у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, у п.п. 12 п. 3 постановиКабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2" встановлювалася заборона для суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, провадити діяльність без забезпечення централізованого збору використаних засобів індивідуального захисту в окремі урни (контейнери).

З пояснень, наданих захисником слідує, що ОСОБА_1 провадить господарську діяльність як суб`єкт підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_2 , де розташовано приміщення, обладнане для надання послуг манікюру, догляду за бровами та ін.

Дослідженими доказами підтверджується, що у приміщенні так званого салону краси наявний окремий контейнер для централізованого збору використаних засобів індивідуального захисту, в якому знаходився одноразовий поліетиленовий пакет (пластмасове відро, накрите саморобною кришкою).

Також судом (суддею) встановлено, що кожне робоче місце особи, яка безпосередньо надає послуги (майстра) обладнане контейнером для збору сміття.

З протоколу від 23.03.2021 слідує, що у ньому відсутня вказівка на конкретні інструкції, нормативні акти, технічні умови тощо, які визначають вимоги для централізованого збору використаних засобів індивідуального захисту.

Разом з тим, суду (судді) відомо, що певні вимоги для таких контейнерів установлено у розпорядженнях Керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, як-то про затвердження Вимог щодо якості реалізації продуктів харчування у закладах (магазинах) продовольчої торгівлі (у т. ч. на автозаправних комплексах та станціях, які здійснюють реалізацію продовольчих товарів), де передбачено, що такий контейнер може бути картонний чи пластиковий з кришкою та забезпечений поліетиленовим пакетом.

Досліджені докази дають підстави вести мову про те, що наявний у салоні краси опікуваному ОСОБА_1 , контейнер відповідав таким вимогам, адже мав і кришку і одноразовий поліетиленовий пакет всередині.

Судом (суддею) враховується, що контейнер не мав підпису про його призначення і ОСОБА_1 , почувши відповідне, зауваження осіб, які проводили перевірку, зазначила, що такий недолік буде виправлено одразу, що і було зроблено.

За логікою дослідженого слід зробити обґрунтований висновок, що у салоні краси був наявним контейнер для централізованого збору використаних засобів індивідуального захисту, адже решта наявних урн використовувалися майстрами для їх виробничих потреб, тоді як контейнер для централізованого збору використаних засобів індивідуального захисту, стояв окремо, поодаль, тобто мав індивідуальне спеціальне призначення.

Зважаючи на викладене, суд (суддя) зазначає, що вимога про забезпечення централізованого збору використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери не було порушена, тоді як оголошені особами, які проводили перевірки додаткові вимоги щодо підпису такої урни спеціальним записом не регламентовані належним правовим актом.

Щодо зауваження осіб, які проводили перевірку стосовно відсутності маркування і дотримання дистанції між відвідувачами не менше ніж 1,5 метри, суд (суддя) цілком погоджується з доводами захисника та зазначає таке.

Відповідно до п.п. 12 п.3 вказаної вище постанови на території України у відповідний період забороняється, зокрема, діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, де не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш, як 1,5 метра.

Обмеження введене актом Уряду про 1,5 метри містить конкретне адресне спрямування та підлягає застосуванню там,де це має бути, як-то маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами.

Проте "студія краси", де здійснює свою підприємницьку діяльність ОСОБА_1 , надає послуги за попереднім записом. Це пов`язане із специфікою надання послуг краси, оскільки кожна послуга триває від 30 хвилин і більше, а відтак очікування в черзі є нелогічним.

Таким чином, особи, які проводили перевірку, не врахували специфіку роботи "студії краси" і ту обставину, що там апріорі не може бути черги з огляду на наявність попереднього запису.

Крім того, слід зазначити, що у цій "студії краси" організація робочих місць розташована таким чином, що між відвідувачами є 1,5 метри, однак місце надання послуги не є чергою.

За наведеного мотивування вимога щодо нанесення маркування є безпідставною.

Щодо посилань на відсутність за місцем проведення господарської діяльності ОСОБА_1 інформаційних матеріали із зазначенням вимог "по карантинних заходах" суд (суддя) зазначає, що у постанову Уряду, на яку міститься посилання у протоколі від 23.03.2021, відсутнє вимоги щодо розміщення суб`єктами господарювання "інформаційних матеріалів із зазначенням вимог по карантинних заходах".

Принцип "правової визначеності" вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм. Натомість порушення, описане у протоколі від 23.03.2021, не дає можливості зрозуміти, який саме інформаційний матеріал не було розміщено.

За таких обставин, порушення вважається не доведеним.

Щодо вміщеного у протоколі від 23.03.2021 посилання на порушення ОСОБА_1 п. 6, 9 постанови Головного державного санітарного лікаря України № 20 від 09.05.2020, суд (суддя) зауважує, що воно є таким, яке не співвідноситься зі змістом цього акту, адже зазначена постанова складається з трьох пунктів на не налічує ні п. 6, ні п. 9.

Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності влучного посилання на норму відповідного акту обов`язкової дії, яку їй вказують як порушену нею, з огляду на банкетний характер диспозиції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, становитиме неправомірну дію суду (судді).

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

В силу Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують пр. розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суду прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

У справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" (рішення від 06.12.1998) Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. З цього принципу слідує також, що обов`язком обвинувачення є інформування особи про висунуті обвинувачення, щоб вона могла підготувати та належним чином представити аргументи на свій захист.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд не вправі на шкоду особі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" від 09.06.2011 та "Малофєєва проти Росії" від 30.05.2013).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, наведені нормативні приписи у сукупності з фактичними обставинами справи свідчать про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а враховуючи те, що вина особи не може ґрунтуватись на припущеннях, провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Решта заперечень захисника, що викладені у його письмових поясненнях, не є такими, що впливають на суть розгляду справи, а тому правова оцінка їм не надається.

Керуючись ст. 9, 23, ч. 1 ст. 44-3, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко