Справа № 615/604/21
Провадження № 3/615/154/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Токмакова А.П. за участю секретаря судового засідання помічника судді Юченкова Д.Г., захисника Мусаєва Т.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківської області, громадянина України, не одруженого, що не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №446652 від 02.05.2021 року, складеного поліцейським СРПП відділення №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області Куликом А.О., ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 02.05.2021 року о 18:10 год.. рухаючись по пров. Григорія Сковороди в м. Валки Харківської області. керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат 1,21 проміле. Водій від керування т/з відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. Даний факт зафіксовано на мобільний телефон iPhone 7, IMEI: НОМЕР_1 . На думку поліцейського, ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України.

В судовому засіданні захисник Мусаєв Т.С. просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Звернув увагу, що в протоколі зазначено момент керування 18:10 год., а складено його о 18:15 год., що, на думку захисника, фактично неможливо так, як і за 5 хвилин з`ясувати усі обставини щодо нібито порушення ч.1 ст.130, ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП. Зазначив, що ОСОБА_1 розписався власноручно тільки у графі протоколу: «ознайомлений з місцем та часом розгляду справи», «підпис особи» та в постанові поліцейських. У графі «пояснення» ОСОБА_1 нічого не писав, а запис «згоден» написаний іншою особою, до того ж, біля запису відсутній його підпис. Просив врахувати, що під час вказаних подій був з ОСОБА_1 на зв`язку в телефонному режимі та розуміючи, що останній тверезий не рекомендував би йому писати подібні речі. Більше ні в яких документах ОСОБА_1 не розписувався.

Зазначив, що на відеозаписі №2 ОСОБА_1 погоджується конкретно з питанням «Чи продував він у драгер?», однак відсутня згода з самими результатами, що захисником було повідомлено у телефонному режимі, після чого поліцейські одразу вимкнули відеозапис. Вказав, що ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що не згоден з результатами та хоче пройти медичне обстеження у лікарні, на що поліцейські відповіли, що їм достатньо і того, що він сказав та склали матеріали.

ОСОБА_1 будучи впевненим, що не перебуває у стані алкогольного сп`яніння погодився пройти медичний огляд на місці, однак після показаного результату він не погодився з ним, що не спростовано відеозаписами поліцейських. Проте в порушення п.7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року, ч.3 ст.266 КУпАП, в зв`язку з незгодою водія працівники поліції жодним чином не пропонували ОСОБА_1 проїхати та пройти медичне обстеження у закладі охорони здоров`я, що підтверджується відсутністю такого прохання на відеозаписах. Всупереч вимогам Інструкції поліцейські не забезпечили супровід водія транспортного засобу в медичний заклад для підтвердження факту наявності алкоголю в крові.

На думку захисника, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду проведеного поліцейським, останній повинен заповнити направлення до медичного закладу, форма якого передбачена Інструкцією, і у випадку, якщо водій відмовиться від його отримання чи проходження такого огляду в медичному закладі, працівник поліції повинен зазначити про це в протоколі.

Матеріали справи не містять даних про отримання ОСОБА_1 направлення на огляд у медичному закладі або про відмову у його отриманні, що відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП підтверджує недійсність огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, оскільки проведений з порушенням вимог цієї статті.

Зазначив, що у матеріалах справи містяться два відеозаписи, здійсненні на якийсь телефон «lphone7». Відеозаписи, на думку захисника, пошкоджені (нарізані), оскільки не можливо заслухати весь діалог поліцейських з ОСОБА_1 . До того ж, будь-які ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 відсутні

Вважає, що відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП та «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» під час проведення огляду осіб поліцейський вправі застосовувати спеціальний технічний засіб, яким в даному випадку є саме портативний відео реєстратор (бодікамера), а не якийсь Iphone7, на який у поліцейського не було можливості записати весь процес подій 02.05.2021 року, а тому, на думку захисника, вказаний огляд повинен мав бути проведений у присутності двох свідків.

В порушення п.5 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки. відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» надані на дослідження працівниками поліції відеозаписи не є безперервним та складаються із окремих частин, що, на думку захисника, не дає змоги встановити істину у справі.

Згідно ч.1 розділу VII вказаної інструкції, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу. Вказане свідчить про те, що надані поліцейськими відеозаписи не можуть вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки відеозаписи (дві частини) взагалі не мають відображення якогось часу та дати.

В матеріалах справи присутня розписка ОСОБА_2 , яка проживає неподалік ОСОБА_1 , однак її походження захиснику та самому ОСОБА_1 взагалі невідома, на відеозаписах вказана особа відсутня. Рапорт взагалі відсутній у матеріалах справи, як і довідка про наявність або відсутність водійського посвідчення у ОСОБА_1 .

Посилаючись на викладені обставинии, захисник вважає, що ОСОБА_1 не відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки пройшов його, однак не був згоден з його результатами. На думку захисника, вина ОСОБА_1 не доведена, так як поліцейські вчинили порушення інструкцій та КУпАП щодо проведення огляду на стан сп`яніння, беззаперечні докази вини ОСОБА_1 відсутні.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши надані матеріали справи, суддя доходить наступного висновку.

Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності зі ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення та притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлено Розділом IV Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ст.130 КУпАП передбачає відповідальність у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку органів Національної поліції.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, надано протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №446652 від 02.05.2021 року, в якому додатками до нього зазначаються: диск з відеозаписами, тестування алкоголю Alcotest Drager 6820, акт на стан алкогольного сп`яніння, довідка АРМОР, копія ПГУ.

Під час дослідження наданих доказів встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №446652 від 02.05.2021 року має розбіжності в зазначенні часу його складення та вчинення правопорушення в сукупності з іншими доказами. Так, в протоколі зазначено час вчинення правопорушення 18-10 год, час складення 18-15 год. Разом з тим, згідно роздруківки тестування на алкоголь слідує, що огляд здійснено о 18-08 год. 02.05.2021 року інспектором Маліновським Б.С. за допомогою приладу ARLH-0162, прізвище особи, що тестується, зазначено від руки, а підпис суттєво відрізняється від підпису, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення вчинив підписи лише в графі про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи та про отримання копії протоколу, а запис в поясненнях: «згоден» - вчинено іншою особою, не спростовано іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Крім того, суддя приймає до уваги, що опис обставин адміністративного правопорушення в протоколі не містить відомостей, яким транспортним засобом керувала особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, а додані до нього докази не доводять дані обставини.

Суддя визнає не допустимим доказом обвинувачення розписку ОСОБА_2 про зобов`язання зберігати автомобіль ВАЗ 21150, д.н.з. НОМЕР_2 , від 02.05.2021 року, оскільки не містить зазначення передбачених законом підстав для цього. До того ж, відсутні докази належності автомобіля до вчинення адміністративного правопорушення, обставин його передачі іншій особі, крім власника, місце зберігання автомобіля та попередження про адміністративну або кримінальну відповідальність в разі порушення вимог зберігання. Вказані обставини спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, в якому відсутній запис про вилучення будь-якого транспортного засобу.

Доданий до протоколу Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить зазначення виявлених ознак, які б свідчили про необхідність проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Разом з тим, містить твердження працівника поліції, що огляд проведено за допомогою Alcotest Drager 6820, результати огляду: позитивна 1.21, свідки огляду: iPhone 7, IMEI: НОМЕР_1 . Підпис та прізвище особи, огляд якої проводився, не відповідають підпису та прізвищу особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, Акт не підписано посадовою особою, яка його склала.

Копія постанови серії БАБ №997415 від 02.05.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП не спростовує наведених вище обставин. До того ж, відсутні відомості щодо оскарження постанови та набрання законної сили. Підпис та прізвище особи, яка отримала постанову, не відповідають підпису та прізвищу особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення

Досліджений в судовому засіданні відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, не спростовує викладені вище обставини та пояснення захисника. Суддя приймає до уваги, що наданий на дослідження працівниками поліції відеозапис не є непереривним та складається із окремих частин, що не дає змоги встановити істину у справі.

Будь-які докази, які б свідчили про відсторонення ОСОБА_1 від керування т/з, як і керування т/з з ознаками або в стані алкогольного сп`яніння, суду не надано.

Слід відзначити, що відповідно до ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються в його користь.

Відповідно до ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України», ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Слід відзначити, що відповідно до ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються на його користь.

Особисті візуальні спостереження працівника поліції та його внутрішні переконання, певні судження і висновки щодо вчинення ОСОБА_1 проступку за змістом та у відповідності до ст.251 КУпАП не мають характеру доказів, а зазначені у протоколі обставини мають характер припущень, як наслідок. Докази, які свідчили б про будь-які порушення в матеріалах справи відсутні.

Аналізуючи надані докази, з урахуванням вимог ст.62 Конституції України, суддя доходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.П. Токмакова