П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2021 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Касьян А.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , адвоката, який представляє інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - Зембри Є.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ),

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

22.12.2020 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №019573, складений 13.11.2020 о 04:10 інспектором роти №2 батальйону №4 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшим сержантом поліції Громовим В.С. стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні встановлено, що 13.11.2020 о 03:07 ОСОБА_1 керував автомобілем марки KIA YEPATO (д.н.з. НОМЕР_1 ) по вул. Богатирській, 26а у м. Києві в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено в установленому законом порядку за згодою водія ОСОБА_1 із застосуванням спеціального механічного приладу «Драгер» ARJL-0265 у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , результат огляду склав 1,35 ‰, тобто ОСОБА_1 , порушивши вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував факту вживання ним алкоголю і перебування внаслідок цього в стані алкогольного сп`яніння, однак заперечив керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, оскільки того вечора він вживав алкогольні напої, а тому викликав драйвера (тверезий водій) й керував автівкою останній, а він сидів на передньому пасажирському сидінні. Драйвер, не впоравшись із керуванням автомобілем, з`їхав з дороги та потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, після чого вийшов із салону автомобіля і пішов у невідомому ОСОБА_1 напрямку. Поки він викликав допомогу, щоб забрати автомобіль, під`їхав патрульний автомобіль і працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та він у присутності двох свідків проходив такий огляд, за результатами якого показник тесту показав більше 1,35 ‰ алкоголю в крові.

Адвокат Зембра Є.Є. звернувся до суду з клопотанням про визнання наявних в матеріалах справи доказів недопустимими, просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП

У судовому засіданні поліцейський ОСОБА_5 , який склав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 надав наступні пояснення з приводу його складання.

Так, поліцейський зазначив, що дійсно 13.11.2020 вночі, перебуваючи на чергуванні та патрулюючи містом, вони виявили автомобіль, водій якого, не впоравшись із його керуванням, потрапив у дорожньо-транспортну пригоду. Вони під`їхали до автомобіля, побачили водія та з огляду на наявність обґрунтованих підстав про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння запропонували останньому пройти такий огляд на місці у присутності двох свідків, на що той надав свою згоду та не заперечував проти його результату, при цьому повідомив, що він не керував автівкою, за кермом був драйвер, який після ДТП вийшов із салону автомобіля і пішов у невідомому напрямку, однак жодних пояснень на підтвердження повідомлених обставин, які мали істотне значення для з`ясування дійсних обставин ДТП не вказав. Крім того, патрульний повідомив суду, що обстановка в салоні автомобіля виключала можливість сидіння пасажира на його передньому сидінні, оскільки на ньому були розташовані пакунки з продуктами харчування, а також пасок безпеки, що призначений для утримання пасажира автомобіля у випадку раптової зупинки, був пристебнутий.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Зембри Є.Є., а також пояснення інспектора Громова В.С., дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, зокрема:

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №019573 в якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та який сумніву у суду не викликає, оскільки складений відповідно до вимог статей 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом у справі.

При цьому, протокол не містить будь-яких пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв, дії працівників поліції не оскаржував, мотивів своєї відмови від підписання протоколу не зазначив;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про те, що вони були свідками проходження водія ОСОБА_1 огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального механічного приладу «Драгер» ARJL-0265;

- даними, що містяться в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння склав 1,35‰, з чим ОСОБА_1 був згоден, про що свідчить підпис останнього;

- відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського №АА00207, з якого вбачається, що ОСОБА_1 у присутності вищевказаних свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» ARJL-0265.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, які повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

При цьому, судовий розгляд справ про адміністративні правопорушення проводиться на підставі Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким не передбачено визнання доказів, що містяться у матеріалах справи недопустимими, про що клопотала сторона захисту.

Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.9(а) Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд критично розцінює невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення з приводу обставин його вчинення, а саме з приводу твердження щодо керування автомобілем драйвером, оскільки такі твердження повністю спростовуються встановленими в ході судового розгляду обставинами, а також доказами, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а тому суд вважає таку позицію правопорушника, такою, що обрана ОСОБА_1 як спосіб захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при призначенні стягнення правопорушнику суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

З огляду на викладене, враховуючи, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не містить альтернативного адміністративного стягнення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33, 40-1, 130, 221, 276-280, 283-287 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя А.В. Касьян