Справа № 578/413/21
провадження № 3/578/238/21
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2021 року смт Краснопілля

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Зеря Ю.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління Держпраці у Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , працюючого на посаді голови Фермерського господарства «Колос» згідно наказу №5 від 12.04.2011, за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установила:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 20.04.2021 №13-09/257, складеного інспектором праці Міщенком Кирилом Юрійовичем, службове посвідчення №201, гр. ОСОБА_1 протягом 2019-2020 років в ФГ «Колос» (місцезнаходження юридичної особи: вул. Вокзальна, буд. 26 смт Краснопілля Сумської області) допустив наступні порушення вимог законодавства, за які передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

- абзацу першого постановляючої частини ПКМУ № 413 (в ході проведення планової перевірки Фермерського господарства «Колос» виявлено несвоєчасність подання повідомлення до органу ДПС про прийняття на роботу. Так, згідно наказу № 5 від 02.03.2020 та заяви від 02.03.2020 ОСОБА_2 було прийнято з 02.03.2020 на посаду тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва (повідомлення до органу ДПС про прийняття працівника на роботу подано 02.03.2020 об 11 год. 36 хв., що підтверджується квитанцією № 2 від 02.03.2020). Згідно наказу № 21 від 01.09.2020 та заяви від 01.09.2020 ОСОБА_3 було прийнято з 01.09.2020 на посаду інженера (повідомлення до органу ДПС про прийняття працівника на роботу подано 01.09.2020 о 13 год. 22 хв., що підтверджується квитанцією № 2 від 01.09.2020). Всі вищезазначені повідомлення були подані не до початку роботи);

- частини першої статті 38 КЗпП (в ході проведення планової перевірки встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, розривається працівником за відсутності письмового попередження власника або уповноваженого ним органу за два тижні. Так, згідно наказу № 7 від 30.05.2020 ОСОБА_4 було звільнено за власним бажанням, на підставі заяви від 20.05.2020 без відпрацювання двох тижнів. Документів, що підтверджують право ОСОБА_4 на відсутність необхідності відпрацьовувати два тижні, в ході перевірки не надано);

- частини четвертої статті 79 КЗпП (в ході проведення планової перевірки встановлено, що на Господарстві у 2019-2020 рр. були відсутні графіки відпусток працівників);

- частини першої статті 116 КЗпП (в ході проведення планової перевірки встановлено, порушення виплати розрахункових коштів при звільненні. Так, згідно наказу № 7 від 30.05.2020 ОСОБА_4 звільнений 30.05.2020, остаточний розрахунок проведений 05.06.2020 (відповідно видаткового касового ордеру № 136 від 05.06.2020). Згідно наказу № 8 від 01.07.2020 ОСОБА_5 звільнено 01.07.2020, остаточний розрахунок проведений 07.07.2020 (відповідно видаткового касового ордеру № 157 від 07.07.2020). Згідно наказу № 1 від 16.01.2020 ОСОБА_6 звільнений 16.01.2020, остаточний розрахунок проведений 20.01.2020 (відповідно видаткового касового ордеру № 12 від 20.01.2020). Згідно наказу № 2 від 16.01.2020 ОСОБА_7 звільнений 16.01.2020, остаточний розрахунок проведений 20.01.2020 (відповідно відомості розподілу виплат від 20.01.2020);

- частини першої статті 117 КЗпП (в ході проведення планової перевірки, встановлено, що при затримці фактичного розрахунку при звільненні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 не була здійснена виплата їх середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку).

ОСОБА_1 до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення проведення судового засідання не надійшло. З огляду на приписи статті 268 КУпАП суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя дійшла наступних висновків.

За змістом частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, громадянин ОСОБА_1 притягається до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Частина 1 ст. 41 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю, у вигляді накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас слід зазначити, що пункт 7 ст. 247 КУпАПмістить імперативне правило, згідно із яким провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв`язку з цим тлумачення положень частини другої статті 38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально.

Так, у справі «Волков проти України»(ОlеksапdrVо1кovv. Ukraine, рішення від 9 січня 2013 року, заява № 21722/11) Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень." (§§137, 139).

Практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (див.:ОАО NeftyanayaKompaniyaYukosv. Russia, §571).

При розгляді справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення №13-09/257 складений 20.04.2021 за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, що мало місце протягом 2019-2020 років, не є триваючим, відповідно, з цієї дати розпочався перебіг тримісячного строку, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення за вчинення вказаного порушення. Матеріали адміністративної справи надійшли до суду 28.04.2021, однак строк, протягом якого на особу може бути накладено стягнення, станом на час розгляду справи судом сплив, що є підставою для закриття провадження у порядку п. 7 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 245, 247, 251, 252, 268, 277, 280, 283-285, 287-291, 294 КУпАП, суддя

постановила:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області (стаття 294 КУпАП).

Суддя Ю.О. Зеря