Провадження № 3/127/3182/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Вінницького районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2021 головним державним виконавцем Вінницького районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бабейком О.С. складений протокол серії № 63532951 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 183-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 . Відповідно до зазначеного протоколу ОСОБА_1 , будучи боржником у виконавчому провадженні за судовим наказом № 137/763/20, виданим 25.08.2020 Літинським районним судом Вінницької області, не сплачує аліменти на користь стягувача на утримання неповнолітньої дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої (станом на 01.03.2021 складає 21235,50 грн) перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, визначеному чинним законодавством.

Справа призначалася до розгляду неодноразово вперше на 05.05.2021 о 11.00 год., виклик ОСОБА_1 здійснювався шляхом направлень судової повістки, однак останній у судове засідання не з`явився, відповідно розгляд справи був відкладений на іншу дату.

27.05.2021 року о 09.30 год. суд відклав розгляд справи для надання ОСОБА_1 доказів того, що він не був повідомлений про наявність судового наказу та відкриття виконавчого провадження. Однак, 01.06.2021 о 09.30 год. ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату засідання був повідомлений, про що свідчить розписка останнього про явку в судове засідання.

За вказаних обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про розгляд справи, не був позбавлений можливості реалізувати усі свої права, визначені КУпАП у будь-який спосіб. Однак жодних дій для обґрунтування власної позиції у справі ним здійснено не було.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з урахуванням скорочених строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст.268 КУпАП), однак розгляд справи за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, не належить до цих випадків. Отже, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вказаним видом правопорушення не є обов`язковою та може бути розглянута судом без її участі на підставі наявних по справі доказів.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Частина 1 статті 183-1 КУпАП передбачає відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З об`єктивної сторони, адміністративне правопорушення характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї. При цьому для утворення складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Суб`єктивна сторона проступку характеризується виною у формі як необережності так і умислу.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Згідно ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як слідує із матеріалів справи, 25.03.2021 головним державним виконавцем Вінницького районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бабейком О.С. складений протокол серії № 63532951 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 183-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 . Відповідно до зазначеного протоколу ОСОБА_1 , будучи боржником у виконавчому провадженні за судовим наказом № 137/763/20, виданим 25.08.2020 Літинським районним судом Вінницької області, не сплачує аліменти на користь стягувача на утримання неповнолітньої дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої (станом на 01.03.2021 складає 21235,50 грн) перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

До протоколу про адміністративне правопорушення доданий судовий наказ № 137/763/20, виданий 25.08.2020 Літинським районним судом Вінницької області, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі ј від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно і до його повноліття, починаючи стягнення з 03.07.2020 року.

Також додано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №63532951 з якої слідує, що заборгованість утворилась за період з 01.07.2020 по 01.03.2021 й сукупний розмір заборгованості перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, та постанова державного виконавця Вінницького районного ВДВС Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про відкриття виконавчого провадження від 09.11.2020 по виконавчому провадженні № 63532951.

Разом з тим, з даних АСДС Вінницького міського суду Вінницької області та Єдиного державного реєстру судових рішень слідує, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.07.2020 у справі № 127/16167/20 до підозрюваного ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах досудового розслідування, з моменту затримання строком на 60 днів, а саме до 22.10 год. 24.09.2020.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2020 у справі №127/20945/20 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_1 на 35 днів, тобто до 22.10 год. 28.10.2020.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27.10.2020 у справі №128/2926/20 змінено обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 27.12.2020 включно. Крім того, одночасно покладено на обвинуваченого ОСОБА_1 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками даного кримінального провадження; 3) здати на зберігання до відповідних органів влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.12.2020 у справі № 128/2926/20 продовжено обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжний захід у виді цілодобовий домашній арешт, що полягає у цілодобові забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 23.02.2021 включно, а також продовжено строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_1 вищевказаних обов`язків терміном на два місяці.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 22.02.2021 у справі № 128/2926/20 продовжено обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжний захід у виді цілодобовий домашній арешт, що полягає у цілодобові забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 22.04.2021 включно, а також продовжено строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_1 вищевказаних обов`язків терміном на два місяці.

Аналізуючи та оцінюючи усі надані зазначені докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, виходячи із такого.

Протокол про адміністративне правопорушення та наявні у справі матеріали не містять відомостей, які би вказували на наявність вини (умислу чи необережності) на вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, а саме про те, що ОСОБА_1 був обізнаним про наявність судового рішення та виникнення на його підставі обов`язку щодо сплати аліментів, про наявність виконавчого провадження з приводу примусового його виконання та відповідно усвідомлення характеру своєї бездіяльності та передбачення наслідків чи можливості їх настання.

При цьому слід звернути увагу, що з дати відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 перебував під цілодобовим домашнім арешту, що полягає у цілодобові забороні ОСОБА_1 залишати місце свого проживання, а тому останній був позбавлений можливості виконати вимоги виконавчого документа та з`явитись до органів державної виконавчої служби.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджується вчинення особою правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

З огляду на викладене суд вважає, що вину особи не доведено достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.183-1 КУпАП.

З огляду на викладене, керуючись ч.1 ст. 183-1, п.1 ст.247, ст.283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 183-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: