Справа № 347/18/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю.С., розглянувши заяву про самовідвід судді Драч Д.С. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и л а:

Справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП надійшла до Косівського районного суду Івано-Франківської області 11.01.2021 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2021 автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Драч Д.С. для розгляду цього судового провадження.

Під час підготовки справи до розгляду суддею Драч Д.С. було встановлено, що в межах кримінального провадження №0000246 від 02.08.2020 року постановою від 09.12.2020 року було закрито дане кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та скеровано дану постанову для прийняття рішення про притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності.Разом з тим, суддя Косівського районного суду Драч Д.С. була слідчим суддею в межах кримінального провадження №0000246 від 02.08.2020 року. У зв`язку з цим, суддя Драч Д.С. вважає, що вказані обставини виключають її участь у розгляді вказаної справи про адміністративне правопорушення, відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК України.

Перевіривши заяву про самовідвід, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до приписів статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон №1402-VIII) суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

За змістом статті 9 Закону №1402-VIII суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Згідно з положеннями статті 48 Закону №1402-VIII суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді або самовідвід, та, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід). Однак згідно з положеннями частиною 1 статті 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. 17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з положеннями статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Приписами статті 9 Конституції України та статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» (від 29 червня 2004 року №1906-IV) визначено, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до пункту 55 Рішення Європейського Суду з прав людини «Гурепка проти України» «з огляду на свою усталену прецедентну практику, Суд не має сумніву, що в силу суворості санкції дана справа за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носило кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції, та, відповідно, й статті 2 Протоколу №7 до Конвенції (див. Engel and others v. the Netherlands, judgment of 8 June 1976, Series A no. 22, параграфи 82-83; Ozturk v. Germany, judgment of 21 February 1984, Series A no. 73, параграфи 48-50; Escoubet v. Belgium judgment [GC], no. 26780/95, параграф 32, ECHR 1999-VII; Ezeh and Connors v. the United Kingdom [GC], nos. 39665/98 and 40086/98, ECHR 2003-X).

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення та не містить спеціальних норм, що передбачають можливість заявити відвід і відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Згідно роз`яснення Ради суддів України, викладеного у рішенні №34 від 8 червня 2017 року, при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

З урахуванням викладеного, питання відводу судді щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується суддею за аналогією з нормами КПК України.)

Відповідно до частини 1 статті 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участь у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанції.

За змістом ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Так, згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП України провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Положеннями ч. 5 ст. 80 КПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим.

У статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI чергового з`їзду суддів України від 22.02.2013 року, зазначено, що суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що безсторонність суду та здійснення провадження у справі на основі додержання законності презюмується, перевіривши заяву про самовідвід, суддя дійшла до переконання, що постановляючи ухвалу про накладення арешту на речові докази в кримінальному провадженню, слідча суддя Драч Д.С. не встановлювала обставини, які входять в предмет доказування в справі про адмінправопорушення, не досліджувала відомості, а також докази, які можуть свідчити про події, викладені в протоколі про адмінправопорушення

Отже, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про самовідвід судді Драч Д.С.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 8 Конституції України, частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, статтями 6, 9, 48, 63 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 75, 81 КПК України, статтями 7, 245, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а :

У задоволенні заяви про самовідвід судді Драч Д.С. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України - відмовити.

Постанова оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ю.С. Кіцула