Житомирський апеляційний суд
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2020 року щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП.

в с т а н о в и л а:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави, судовий збір в сумі 420,40 грн.

Згідно постанови суду, 22.08.2020 року о 22 годин 20 хвилин в м. Житомирі, вул. Клосовського, 10 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet AVEO д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідність. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Богунського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2020 року, постановити нову, якою провадження по справі закрити у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам законодавства, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальної. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, однак жодних даних про своєчасне сповіщення його про місце та час розгляду справи матеріали не містять. Вказане призвело до порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП, а саме заявляти клопотання та скористатися послугами захисника.

Вказав, що твердження суду про те, що він достеменно знав про складання протоколу та розгляд його судом, що засвідчив своїм підписом у протоколі є сумнівним, оскільки копія протоколу, яка була вручена є нечитабельною, текст протоколу є невидимим. Зазначив, що виклик особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, має здійснюватися судом шляхом надіслання повістки, а не протоколом працівника поліції.

Послався на те, що наполягав на проведенні освідування на місці зупинки, однак працівники поліції зазначили, що у них немає прибору для перевірки стану наркотичного сп`яніння, і вимагали їхати з ними до лікувального закладу. Вказане може підтвердити свідок ОСОБА_2 .

Зазначив, що суд першої інстанції, накладаючи стягнення, не врахував характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та не вмотивував вказане в постанові.

Разом з тим просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови

Богунського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2020 року. Вказує, що строк на апеляційне оскарження ним пропущений з поважних причин, оскільки не був присутній при розгляді справи, а копію постанови виявив у своїй поштовій скрині лише 9 листопада 2020 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, з викладених в ній мотивів, просив її задовольнити. Додатково пояснив, що його зупинили працівники поліції за порушення правил дорожнього руху та запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що він відмовився в зв`язку з тим, що вже була пізня пора доби та був зупинений неподалік свого місця проживання, однак погодився пройти такий огляд на місці зупинки, не знаючи що на місці зупинки його провести неможливо. Однак працівники поліції наполягали на огляді в медичному закладі. При цьому ніяких ознак наркотичного сп`яніння в нього не було, наркотичні засоби він не вживав, алкоголь не вживає взагалі, а працівниками поліції взагалі такі ознаки, які вказано в протоколі, не перевірялися, в тому числі і в присутності свідків. Працівники поліцію не роз`яснили йому наслідки відмови від проходження огляду в медичному закладі. Думав що за вказане адміністративне правопорушення передбачений незначний штраф, а не такий як на нього накладено судом першої інстанції. Крім того пояснив, що працівники перед вимогою проходження огляду безпідставно здійснили фактично обшук його автомобіля, його особистий обшук та обшук пасажира, у зв`язку з чим він рознервувався, намагався отримати пояснення таких дій, не знав, як себе правильно поводити. Вважає дії працівників поліції упередженими, а вимогу проходження огляду пов`язаною із запереченням проти таких дій.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, підтверджуються матеріалами справи. Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2020 року.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги зазначених вище норм, та положень ст.ст.7, 245, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Так з постанови суду слідує, що висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 290871 від 22.08.2020 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3020385 від 22.08.2020 року, складеної відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 22.08.2020 року, відповідно до яких водій транспортного засобу Chevrolet AVEO д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я. Водій ОСОБА_1 з правами та обов`язками, передбаченими ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ознайомлений, з місцем та часом розгляду справи водія ознайомлено, в їх присутності; рапортом поліцейського взводу № 2 роти 2 БУПП в Житомирській області ДПП капрала поліції Ченцової І.В. від 22.08.2020 року, згідно якого під час несення служби в м. Житомирі в складі екіпажу 152 спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_5 в м. Житомирі по вул. Клосовського,10 було зупинено транспортний засіб Chevrolet AVEO д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , за порушення ним ПДР України.

У ході спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: порушення мови, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, в присутності двох свідків. Відносно водія було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №290871 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову ЕАМ №3020385, посвідчення водія не вилучалося, тимчасовий дозвіл не видавався; відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, наданого до матеріалів справи УПП в Житомирській області.

Однак на думку апеляційного суду, зазначені докази, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, не підтверджують у повному обсязі наявність всіх елементів складу даного правопорушення, а саме об`єктивної його сторони, обставин його вчинення.

Так, згідно п.п.3,4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану наркотичного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 згідно вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду інкримінується керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість.

Разом з тим, згадані вище в цій постанові письмові пояснення свідків підтвердження наявності таких ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 не містять.

Інші матеріалами справи щодо ОСОБА_1 такі ознаки наркотичного сп`яніння останнього не тільки не підтверджують, а навіть не містять акту огляду ОСОБА_1 на предмет ознак наркотичного сп`яніння за участю та підписами згаданих свідків.

Відповідно до відео з бодікамери працівника поліції, яке є фрагментованим та наявне в матеріалах справи, вбачається, що на фрагменті НОМЕР_3 працівник поліції запитує в водія, чи останній не вживав алкогольних напої, на що останній відповів, що не вживав. В подальшому працівник поліції пропонує водію пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі охорони здоров`я, посилаючись на те, що у водія виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: його поведінка не відповідає обстановці та крутіння пальців рук.

При цьому як вбачається з протоколу складеного відносно ОСОБА_1 , останній керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість.

З наявного в матеріалах справи всього відеозапису фіксування обставин подій, зазначених в протоколі, який був безпосередньо досліджений апеляційним судом, не вбачається, що працівники поліції виявляли у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначили в протоколі, а саме порушення мови, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість. При цьому з огляду на нічний час подій взагалі вбачається незрозумілим, яким чином працівники поліції визначили неприродну блідість обличчя водія. З самого відео також не вбачається наявність в нього інших ознак сп`яніння, зінниць, які не реагують на світло та порушення мови.

Крім того, з вказаного відео не вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 конкретні наслідки відмови від проходження огляду , хоча останній неодноразово намагався це в них з`ясувати, не попередили про можливе стягнення, а лише зазначили про розгляд справи в суді.

У своїй сукупності ці обставини свідчать про недоведеність наявності у ОСОБА_1 на час його зупинки працівниками поліції ознак наркотичного сп`яніння, а відтак і законності та обгрунтованості вимоги працівників поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до наведених вище нормативних актів передумовою для вимоги працівників поліції до особи пройти огляд на стан будь-якого сп`яніння повинно бути встановлення ознак такого сп`яніння та доведення їх наявності доказами у відповідності до положень ч.2 ст.251 КУпАП, а не припущеннями працівників поліції. І у разі наявності сумнівів відносно будь-яких обставин вчинення правопорушення, не підтверджених доказами, такі сумніви повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, однак доказів такого відсторонення ОСОБА_1 в матеріалах справи не вбачається.

Крім того недоведеність наявності в ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння непрямо підтверджується також і його однозначними погодженням на огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки, що повністю підтверджується матеріалами справи.

З огляду на наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а досліджені під час апеляційного розгляду матеріали справи спростовують наведені в цій постанові суду обставини щодо даного правопорушення.

Разом з тим заслуговують доводи апелянта про порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП, в тому числі і його права на захист, справа була розглянута за відсутності самого правопорушника без належного його повідомлення про час та місце розгляду.

При цьому відповідно до положень ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції на адресу ОСОБА_1 двічі направляв судові повістки про час та місце розгляду справи. Однак вказані повідомлення повернуті до суду першої інстанції як невручені.

Разом з тим, суд у постанові зазначив, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак судові повістки не отримував, про причини неявки суду не повідомив. ОСОБА_1 достменно знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд його судом, що засвідчив своїм підписом у протоколі. За таких підстав, суд вважав можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Апеляційний суд не може в повному обсязі погодитись з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи положення КУпАП, повернення рекомендованих листів з відміткою «інші причини» не може вважатися належним повідомленням особи про час та місце судового розгляду справи у відповідності до положень ст. 277-2 КУпАП, не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист. Отже, не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення особи у судовій справі, зокрема не визначає, чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особу, якій адресовано повідомлення, не виявлено за місцем проживання.

В матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи. При цьому посилання суду на зазначення в протоколі про те, який суд буде розглядати справу та про те, що особа повинна цікавитися станом справи щодо себе, є обгрунтованим, однак не замінює собою необхідності повідомлення особи про розгляд справи в порядку, передбаченому КУпАП.

Таким чином апеляційний суд вважає, що судом не було дотримано в повному обсязі прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачених ст.268 КУпАП, при тому що строки накладання стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, спливали в даному випадку значно пізніше дати прийнятого рішення.

Отже, розгляд справи за відсутності належного повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про судовий розгляд, є порушенням вимог ст.268 КУпАП, та також є підставою для скасування судового рішення.

Апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні від 8 листопада 2018 року, у справі «Созонов та інші проти України», в якій ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов до висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи, у зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: