Єдиний унікальний номер 142/271/21
Номер провадження № 3/142/171/21
ПОСТАНОВА

іменем України

26 травня 2021 року смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Нестерук В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Гонорівка Піщанського району Вінницької області, громадянку України, проживаючу в АДРЕСА_1 , відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення непрацюючу, -

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2021 року на адресу Піщанського районного суду Вінницької області від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ГР № 041895 від 10 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП з додатками.

Відповідно до вказаного протоколу, 26 квітня 2021 року, о 17 годині 00 хвилин в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 неналежно виконувала свій батьківський обов`язок щодо виховання своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушила вимоги ст. 150 Сімейного кодексу України.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання 26 травня 2021 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилася, проте в матеріалах справи наявна її заява, відповідно до якої вона просить розгляд справи проводити без її участі.

За вказаних обставин, враховуючи положення ст. 268 КУпАП вважаю за можливе розглянути справу у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 повинно бути закрито за відсутності в її діях події та складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах , матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), визначена в Інструкці їз оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376.

В частині 9 Розділу 2 зазначеної Інструкції № 1376 передбачено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема, окрім іншого, у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Відповідно в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, особа, яка визначена ст. 255 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення зобов`язана зазначити нормативний акт, яким визначаються конретні обов`язки батьків або осіб, які їх заміняють, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, від виконання яких здійснено ухилення.

Відсутність вказівки на відповідну норму та нормативно-правовий акт позбавляє процесуальної можливості орган (посадову особу), уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, з`ясувати обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, відтак, і наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слідує, що вона неналежно виконувала свій батьківський обов`язок щодо виховання своїх неповнолітніх дітей, чим порушила вимоги ст. 150 СК України.

В той же час, положеннями ст. 150 СК України, передбачено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Нормами цієї ж статті передбачено, що батькам забороняється будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

З матеріалів, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме з письмових пояснеь ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 вбачається, що діти ОСОБА_1 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пішли гратися на територіїю школи в с. Гонорівка, де перебували також і інші діти. Під час гри, син ОСОБА_1 та ще один учень першого класу даної школи камінцем пошкодили склопакет одного з вікон школи. При цьому ОСОБА_1 та мати іншої дитини зобов`язалися відновити пошкоджене вікно.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що суть адміністративного правопорушення в протоколі відносно ОСОБА_1 викладена неналежним чином, оскільки в протоколі не конкретизовано, який саме з обов`язків, передбачених ст. 150 СК України не виконала чи неналежно виконала ОСОБА_1 , та проходить до висновку, що вчинення її малолітнім сином дій, які встановлені судом із матеріалів, які долучені до протоколу, жодним чином не може свідчити про неналежне виконання ОСОБА_1 обов`язків, які встановлені в ст. 150 СК України, як про це зазначено в протоколі.

Крім того, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу, тобто в умисному вчиненні дій особою, направлених на невиконаннячи неналежне виконання своїх батьківських обов`язків.

Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердженні вчинення ОСОБА_1 умисних дій спрямованих на ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, суду не надано.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодних документів, що підтверджують родинні відносини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як матері та сина, тобто не надано належних доказів, що ОСОБА_1 як мати дійсно являється суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, який являється спеціальним суб`єктом.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено обов`язок осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, збирати докази.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд також не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді. Зокрема, у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд прирозгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної та суб`єктивної сторін адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а також, що вона являється спеціальним суб`єктом відповідальності за дане правопорушення, та беззаперечно підтверджували її вину у вчиненні вказаного правопорушення, суду не надано, керуючись положеннями ст. 62 Конституції України, відповідно до яких, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно неї підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 184, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області.

Суддя :