Пр.№3/756/477/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2020 року близько 23 год. 38 хв. рухаючись по вул. М. Малиновського, 4 в м. Києві, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що вживав алкогольні напої напередодні, а тому вважає, що покази приладу «Drager» викликані залишком алкоголю в крові.

Крім того ним були подані клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із скасуванням акту, який передбачає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП та у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Щодо посилань ОСОБА_1 на наявність підстав для закриття провадження у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КпАП України, суд зважає на наступне.

До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року (далі - Закон № 2617-VIII), тобто до 01 липня 2020 року, КпАП України передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння.

Після набрання чинності Законом, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, було виключено з статті 130 КпАП України та закріплено у статті 286-1 КК України.

03 липня 2020 року в газеті «Голос України» (№ 110) опубліковано Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-ІХ від 17.06.2020 (далі - Закон № 720-ІХ), яким нова редакція ст. 130 КпАП України, введена Законом № 2617-VIII, була виключена.

Також, Законом № 720-ІХ було виключено введену Закон № 2617-VIII кримінальну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння (ст. 286-1 КК України).

Згідно з розділом ІІ Закону № 720-ІХ останній набирає чинності з дня набрання чинності Законом № 2617-VIII.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у ч. 2 ст. 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Також, ст. 8 КпАП України передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Аналогічні положення містяться у ч. 2 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КпАП України не ґрунтується на вимогах законодавства. Згідно вказаного пункту провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Суд звертає увагу, що у цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість, у результаті внесення змін до ст. 130 КпАП України юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, не була скасована, а навпаки - тимчасово посилена.

Щодо клопотання про закриття провадження у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення суд зазначає наступне.

В даному клопотанні ОСОБА_1 посилається на відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно нього невірно зазначені відомості щодо нього, а саме дата народження, місце роботи або навчання та місце складання протоколу, а також те, що він не був обізнаний про результати огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager».

На це суд зазначає, що згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи викладене, суд вважає, що неточна інформація щодо персональних даних ОСОБА_1 не спростовує факту керування ним транспортним засобом в стані сп`яніння, а отже не виключає події та складу адміністративного правопорушення, за яке він притягується до адміністративної відповідальності.

Щодо посилань на його необізнаність результатів проходження ним алкотестеру «Drager», суд зазначає, що даний тест містить підпис ОСОБА_1 у графі «Підпис особи, що тестують», що свідчить про його ознайомлення із вказаним результатом. Це також підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівників патрульної поліції.

В судовому засіданні судом переглянутий відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції, з якого вбачається, що у вказаній в протоколі день, час та місце ОСОБА_1 дійсно керував вказаним транспортним засобом та підтверджено обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9а ПДР України та вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції, показниками алкотестеру «Drager», за результатами якого вміст алкоголю в крові склав 1.76%.

Враховуючи характер та наслідки вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та його майновий стан, відношення особи до вчиненого, ступінь вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 40-1, 130, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, піддавши його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А. М. Майбоженко