Справа 362/1335/21
Провадження 3/362/609/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2021 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч. 1ст. 130 КУпАП,

встановив:

06.03.2021 о 21:10 год. в м. Васильків Київської області по вул. Лістрового водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, зміна кольору шкіри обличчя) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п. 2.5 ПДР України так як він будучи особою, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив та пояснив, що того дня близько 15:00 год. на прохання товариша ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, відвіз його до будинку дружини. Зайшли на подвір`я, двері дружина товаришу не відкривала, тоді він помітив через вікно всередині будинку свого сина і стукав у вікна, щоб йому відчинили. Дружина ОСОБА_2 викликала працівників поліції. У ході розвитку даних подій його товариш розбив віконне скло.

Він, ОСОБА_1 , не хотів бути свідком сварки і попрямував до свого автомобіля. Там чекав на товариша близько 10 хв. У цей час до будинку приїхав батько дружини ОСОБА_2 і між ними обома виник конфлікт. Тоді відчув удари по задній частині автомобіля. Щоб зберегти майно, сів за кермо та від`їхав близько 100 метрів від місця конфлікту. Відразу ж до його транспортного засобу під`їхали працівники поліції, звинуватили у перебуванні у стані алкогольного сп`яніння та склали даний протокол. Наголосив, що у стані алкогольного сп`яніння не перебував, автомобіль передав на зберігання матері ОСОБА_3 , яка мала доставити його за відповідною адресою.

Представник ОСОБА_1 адвокат Прудивус М.О. вказав на ряд процесуальних порушень при складанні вказаного адміністративного матеріалу, зокрема що його підзахисному працівники поліції не надали можливості надати письмові пояснення щодо суті правопорушення, не зрозуміло від чого ОСОБА_1 відмовився, а також свідки події правопорушення є зацікавленими особами. Просив суд закрити провадження у цій праві за відсутністю у діях його підзахисного складу цього адміністративного правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_4 надав прояснення, що 06.03.2021 близько 15:00 год. йому зателефонував сусід та повідомив, що біля його будинку наявний службовий автомобіль працівників поліції. Поїхав туди. Біля будинку помітив зятя ОСОБА_2 , у них виник конфлікт. Сварилися біля воріт, від автомобіля ОСОБА_1 знаходилися на досить великій відстані. Наголосив, що транспортного засобу ніхто з учасників конфлікту не торкався. Потім бачив, як цей автомобіль жовтого кольору від`їхав на значну відстань, працівники поліції наздогнали його і зупинили. Пояснив суду, що з ОСОБА_1 не знайомий, бачить його вдруге і жодних претензій до нього немає, додавши, що стороною конфлікту є його зять.

Свідок ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву, де підтримує пояснення, надані під час складання протоколу.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, вислухавши пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Щодо правого регулювання порядку проходження огляну на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2, п. 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд в закладі охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння.

Згідно із фабулою ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою наступає, серед іншого, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки п.2.5. Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Щодо оцінки аргументів сторін і досліджених судом доказів.

У судовому засіданні було досліджено відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського, який складав протокол. До достовірності відеозапису в адвоката та його підзахисного зауважень не було, ОСОБА_1 підтвердив, що це дійсно він на відеозаписі. З даного відеозапису вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, момент його зупинки. На пропозицію інспектора поліції пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відповів, що необхідності у цьому немає, оскільки вживав алкоголь. Вказав, що від`їхав, щоб учасники конфлікту не пошкодили його автомобіль.

Дане твердження спростовується поясненнями свідка ОСОБА_4 , який зазначив у судовому засіданні, що автомобіля ОСОБА_1 ніхто не торкався, конфлікт відбувався на певній відстані, що фізично б унеможливило такі дії.

Щодо посилань сторони захисту про зацікавленість свідків, які були присутні при оформленні даного протоколу і засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, то стороною захисту не надано доказів упередженості цих осіб, на думку суду, це є припущення сторони захисту. Крім того, у судовому засіданні вказаний свідок вказав на той факт, що особисто з ОСОБА_1 не знайомий, бачить його вдруге (вперше при складанні протоколу), останній цей факт у судовому засіданні не заперечив.

Щодо твердження сторони захисту про ненадання інспектором можливості ОСОБА_1 надати пояснення по суті порушення, то з протоколу видно, що від цього він відмовився у присутності двох свідків.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до заяви ОСОБА_6 від 06.03.2021, вона зобов`язується не передавати ОСОБА_1 належний йому транспортний засіб до повного витверезіння останнього, чим, фактично, також підтверджує факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відомості, викладені у протоколі, повністю підтверджені дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, який є належним і допустимим доказом, поясненнями свідка, а також іншими матеріалами справи, що спростовує доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Отже, клопотання про закриття справи на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП відхиляється.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він як особа, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особи порушника, невизнання своєї вини та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у відповідній редакції закону.

У силу ст.40-1КУпАП та п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 221, 245, 251-252, 283-284,294 КУпАП, п. 5 ч. 2ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 гривні.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко