Провадження 3/557/209/2021
Справа 557/1508/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В, розглянувши матеріали, які надійшли від Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 154 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №288141 від 04 листопада 2020 року, цього ж числа приблизно о 08 годині 30 хвилин на АДРЕСА_1 було встановлено, що ОСОБА_1 порушив правила утримання собак, а саме: утримував собаку у своєму господарстві без прив`язі та без намордника, внаслідок чого собака з`їв сім курчат у господарстві ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , та завдав матеріальної шкоди для потерпілих. ОСОБА_1 порушив пункти 3 в), 6 г) Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР від 17 червня 1980 року.

При цьому, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 154 КУпАП.

20 листопада та 16 грудня 2020 року матеріали вказаної справи поверталися до Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області для належного оформлення.

Згідно поданих на виконання вказаних постанов клопотань начальника СРПП №1 Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області Красовського А.В., останній заначає, що за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №288141 обставин ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження».

ОСОБА_1 у судовому засідання свої вини у вчиненні означеного вище правопорушення не визнав та пояснив, що його собака утримується в хліві та випускається ним лише у вечірню пору доби після 22 години. При цьому останній зазначив, що матеріали справи не містять доказів заподіяння потерпілим шкоди та заподіяння такої шкоди саме його собакою. ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_3 повідомила у поліцію неправдиву інформацію, оскільки між ними існують неприязні стосунки.

Заслухавши ОСОБА_1 , пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Диспозицією ч. 1 ст. 154 КУпАП передбачена відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях.

Відповідальність за ці ж дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, передбачена диспозицією ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Статтею 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» серед іншого визначено, що дозволяється утримувати: домашніх тварин - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї.

Як установлено в судовому засіданні 04 листопада 2020 року о 08 годині 47 хвилин ОСОБА_3 звернулась до Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області з повідомленням про те, що в неї виник конфлікт з сусідом ОСОБА_1 , що підтверджується даними рапорта чергового органу поліції Кухоцької І.

У результаті відпрацювання даного повідомлення за даними рапорта поліцейського СРПП №1 Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області Денисюка В.Ю. було встановлено, що на території подвір`я ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 собака ОСОБА_1 задушив п`ять курей заявника.

Того ж числа щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП, та направлено до Гощанського районного суду Рівненської області.

При розгляді даної справи суддя зауважує на тому, що викладені в протоколі обставини фактично ґрунтуються виключно на поясненнях ОСОБА_3 та не підтверджуються будь-якими доказами, в розумінні ст. 251 КУпАП, які б давали правові підстави для висновку про порушення ОСОБА_1 вимог ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», що призвело до заподіяння шкоди.

У протоколі зазначено, що шкода заподіяна двом потерпілим - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , про те у такому вказано лише розмір спричиненої останній шкоди, на підтвердження якої не надано жодних доказів. Як не надано і доказів причетності до заподіяння шкоди потерпілим собаки, яка проживає на подвір`ї ОСОБА_1 .

Як установлено у судовому засіданні огляд чи вилучення речей на місці події працівниками поліції не проводився, а тому сліди правопорушення не були належним чином зафіксовані.

Суперечливими, на переконання судді, є письмові пояснення ОСОБА_2 , який вказує про відомі йому факти з приводу того, що собака ОСОБА_1 з`їла чотири курчати у сусідки ОСОБА_6 , в той час, як остання стверджує про те, що собака з`їла п`ять її курчат.

Отже, факт заподіяння даним правопорушенням матеріальної шкоди та її розмір зазначено лише зі слів потерпілої особи.

Заподіяння майнової шкоди чи шкоди фізичному здоров`ю потерпілого є кваліфікуючими ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, тому підлягають встановленню органом чи посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

Постановами суддів Гощанського районного суду Рівненської області від 20 листопада 2020 року та 16 грудня 2020 року матеріали даної справи направлялися на дооформлення, в тому числі і з підстав зазначених вище, проте недоліки усунуті не були.

За вказаних обставин, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Враховуючи вказані обставини суддя вважає, що законність складання протоколу про адміністративне правопорушення та процесуальні дії працівників поліції щодо збирання інших доказів у справі, викликають розумні сумніви в їх законності, що виключає можливість визнання цього протоколу та наданих до нього документів, як допустимих та достовірних доказів у справі.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, зокрема, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, відхиляються суддею і такі докази, як пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки вказані особи не були очевидцями зазначеної у протоколі події, а володіють інформацією лише зі слів інших осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені в протоколі не підтверджені.

З огляду на викладене та з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, суддя дійшла висновку, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ю.В. Оленич