ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 025815 від 11.12.2020 року вбачається, що 11.12.2020 року о 22-39 год. ОСОБА_1 , яка є адміністратором ресторану „ ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , не припинила роботу закладу після 22-00 години та вела прийом відвідувачів, чим порушила карантинні обмеження встановлені постановою КМУ №641 від 22.07.2020 з доповненнями КМУ №1100 від 11.11.2020 року п.п. 11 п. 10.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник адвокат Коломієць С.С., пояснили суду, що ОСОБА_1 не займає посаду адміністратора ресторану „Ліхой, а лише проходила стажування у даному закладі, та не приймає рішення про відкриття чи закриття закладу, та вона не має статусу суб`єкта правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, просять провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Суддя дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Диспозиція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України „Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Підпунктом 11 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України „Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- Со V-2 від 22.07.2020 року № 641, зі змінами, внесеними постановою КМУ від 11.11.2020 р. № 1100 встановлено, що додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 року до 30 листопада 2020 року забороняється: робота після 22-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Отже, даною постановою було встановлено певні заборони щодо роботи після 22-ї та до 7-ї години саме суб`єктів господарювання, а не будь-яких інших осіб і тому в даному випадку суб`єкт адміністративного правопорушення є спеціальний.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно до ст. 65 ГК України, управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

Отже відповідальність за порушення заборони здійснення діяльності в період карантину може нести лише власник підприємства або його керівник.

Однак, в матеріалах даної справи, відсутні будь-які докази на підтвердження того, що протокол складено відносно суб`єкта господарювання, тобто особою відповідно до п.п. 11 ст. 10 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 (зі змінами), на яку може бути складено протокол про адміністративне правопорушення, за ст.44-3 КУпАП.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з рестораном „ ОСОБА_2 та займала посаду адміністратора зазначеного закладу.

З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що остання 11.12.2020 року проходила стажування у ресторані „ ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 не приймає управлінське рішення про відкриття чи закриття закладу, а саме: ресторану „ ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зупинення чи припинення підприємницької діяльності) та не відповідає за те, в які саме години та дні буде працювати заклад, а коли він буде зачинений.

Отже, ОСОБА_1 не є безпосередньо тим суб`єктом, який здійснював зазначену в протоколі діяльність, яка на думку особи, яка склала протокол становила склад адміністративного правопорушення, за таких обставин вбачається, що протокол складено щодо особи, яка не є суб`єктом вказаного у ч. 1 ст. 44-3 КУпАП правопорушення в контексті відповідальності саме за питання пов`язані із здійсненням господарської діяльності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v.Russia» заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Згідно із ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим, суддя дійшов висновку, що провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 275-280, 283-287 КУпАПКУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В.Геєць