Справа № 465/3975/20 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 33/811/1446/20 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі ОСОБА_1 розглянувши її апеляційну скаргу на постанову судді Городоцького районного суду м.Львова від 08 вересня 2020 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_1 04.07.2020 близько 21:40 год. на автомобільній дорозі Львів-Шегині, 27 км. 300 м. у порушення вимог п.2.9 а Правил дорожнього руху, керувала автомобілем «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати таку та закрити провадження у справі.

З вказаною постановою суду першої інстанції категорично не погоджуюсь через порушення судом норм матеріального та процесуального права при розгляді справи, оцінці доказів та нібито встановлення судом фактів, які належним доказом не підтверджуються, виходячи з наступного. Вважаю, що указана постанова суду підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції.

Вважає, що підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП в суду першої інстанції не було, оскільки в стані алкогольного сп`яніння не перебувала, а усі вищезазначені докази по справі, які покладені в основу оскаржуваної постанови не підтверджують її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зібрані з порушенням порядку, встановленого законом.

Так, протокол про адміністративне правопорушення складався без свідків, як вбачається з матеріалів справи, що тягне за собою визнання недопустимим доказом, оскільки він складений з порушеннями вимог КУпАП та Інструкції.

Також, згідно п.3 ч.1 Наказу №1395 від 07.11.2015 Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння, однак, такий в даній справі відсутній.

Крім цього, не зрозуміло яким саме чином суд врахував особу порушення та ступінь вини в оскаржуваній постанові.

При цьому, судом першої інстанції жодним чином не надано оцінку поясненням ОСОБА_1 щодо відсутності відповідальності за керуванням автомобільним засобами в стані алкогольного сп`яніння у ст.130 КУпАП, на момент складання указаного протоколу.

Згідно п.3 Розділу III Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Однак, ні під час проведення огляду ні на момент розгляду такого протоколу у судовому порядку, до матеріалів адміністративної справи не подано жодного документа яким підтверджується, що лікар (фельдшер) ОСОБА_2 на момент проведення огляду пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Звертає увагу, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного від 04.07.2020 № 106, який міститься у матеріалах адміністративної справи не відповідає вимогам Інструкції.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п. 22 Розділу III Інструкції).

Згідно ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції при розгляді справи не дотримано, внаслідок чого поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи.

Таким чином, протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення від 04.07.2020 серія ДПР 18 № 067552, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП складено з істотними порушеннями вимог КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а тому не може бути доказом винуватості ОСОБА_1 .

На підставі наведеного, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана постанова скасуванню із закриттям провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки, оскаржувана постанова від 08.09.2020 винесена без її участі, і така була направлена на адресу ОСОБА_1 звичайним листом та отримана нею у поштовій скриньці 21.09.2020 (копія конверту з штемпелем долучається до матеріалів апеляційної скарги), наявні підстави для поновлення строку оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи №465/3975/20 та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП суддя повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Висновок суддді підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №067552 від 04.07.2020 року; висновком №106 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.07.2020, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Апеляційним судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений 04.07.2020 в КНП «Городоцька ЦРЛ», із дотриманням вимог інструкції, та згідно висновку лікаря, ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Що стосується доводів апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено без участі свідків, то такі не заслуговують на увагу, оскільки згідно інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, і залучення в даному випадку свідків не вимагається.

Покликання апелянта на відсутність в матеріалах справи акту огляду, на стан сп`яніння, на підставі якого складений висновок щодо результатів медичного огляду від 04.07.2020, не спростовує висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стосовно покликання апелянта, щодо відсутності відповідальності за керуванням автомобільним засобами в стані алкогольного сп`яніння у ст.130 КУпАП, на момент складання протоколу, у зв`язку із скасування даної норми, суд вважає за необхідне роз`яснити окремі положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року.

Частиною третьою статті 21 Закону України «Про комітети Верховної Ради України» передбачено, що комітети з питань, віднесених до предметів їх відання, мають право надавати роз`яснення щодо застосування положень законів України.

Враховуючи положення частини п`ятої статті 94 Конституції України Комітет вважає, що Закон № 720-IX набрав чинності 3 липня 2020 року, а саме в день його опублікування. Крім того, у зв`язку з набранням чинності 1 липня 2020 року Законом № 2617-VIII, відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування, була закріплена у статті 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» України, а статтю 130 КУпАП було змінено.

Однак, Законом України №720-IXвнесено зміни до Закону № 2617-VIII, відповідно до яких із Закону № 2617-VIIIвилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1. Таким чином Комітет вважає, що з 3 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII, а стаття 286-1 КК України виключена.

Отже, заперечення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини у скоєному, і апеляційним судом оцінюються як форма захисту.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №067552 від 04.07.2020 складений вірно, з дотриманням викладу змісту правопорушення та зазначення пункту правил дорожнього руху, який було порушено, за яке наступає адміністративна відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, висновок суду першої інстанції, про керування нею автомобілем марки «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, жодним чином не спростовано.

Відповідно, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП і є безальтернативним, в межах строку визначеного ст.38 КУпАП.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, при розгляді справи судом першої інстанції, які є підставою для скасування постанови, допущено не було.

Апеляційна скарга також не містить і інших правових підстав для скасування судового рішення. Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст.247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що постанова є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни немає.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 08 вересня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін, а її апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.