Харківський районний суд Харківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року смт. Покотилівка

Справа № 635/2911/21

Провадження № 3/635/1140/2021

Суддя Харківського районного суду Харківської області Карасава І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 44 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №220264 від 08 квітня 2021 року відносно ОСОБА_1 щодо скоєння правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП.

Згідно вищевказаного протоколу, 08 квітня 2021 року в період часу о 08 годині 00 хвилин за адресою: Харківська область, Харківський район, автодорога М-18, 10 км. водій ТОВ АВТО-ОВІ ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN LT35-0 реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснював перевезення пасажирів маршрутом №1611 «Артемівка-ст. м. Холодна гора м.. Харків» та перевозив пасажирів у кількості 22 людини, чип перевищив дозволену кількість на 8 осіб, чим порушив вимогу підпункту 8 пункту 3 Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року, чим порушив діюче законодавство, за що передбачена відповідальність частиною 1 статі 44-3 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, надав до суду письмові пояснення та заяву, в якій просить розглянути справи за його відсутності з урахуванням правової позиції, викладеної у письмових поясненнях.

Встановлені обставини при розгляді справи та мотиви суду

Суд дослідивши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності, у відповідності до положень статті 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно з частини 2 статті 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких й узгоджених між собою.

Суд ретельно розглянув усі аргументи, які містилися в матеріалах справи, письмових поясненнях, наданих особою, яка притягується до адміністративної відповідальності дійшов наступних висновків.

Під час розгляду справи судом встановлені наступні обставини: 08 квітня 2021 року в період часу о 08 годині 00 хвилин за адресою: Харківська область, Харківський район, автодорога М-18, 10 км. водій ТОВ АВТО-ОВІ ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN LT35-0 реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснював перевезення пасажирів маршрутом №1611 «Артемівка-ст.м. Холодна гора м. Харків» та перевозив пасажирів у кількості 22 людини, чим перевищив дозволену кількість на 8 осіб, порушив п.п. 8 п. 3 Постанови КМУ від 9 грудня 2020 року № 1236, чим вичинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 44-3 КУпАП.

Положеннями частини 1 статті 44-3 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико - санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно Постанови КМУ від 9 грудня 2020 р. № 1236 (далі постанова КМУ №1236) Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до п.п. 8 п. 3 забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

З наданих письмових пояснень, судом встановлено, що водій ОСОБА_1 працює водієм, який 08.04.2021 року здійснював перевезення пасажирів на транспортному засобі VOLKSWAGEN LT35-0 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був зупинений працівниками поліції.

З наданих письмових пояснень, судом встановлено, що водій не спростовує факт порушення карантинних норм та відповідних обмежень щодо здійснення перевезення пасажирів у кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу. Разом з тим, зазначає, що дійсно розуміє необхідність дотримання існуючих норм карантину, та не мав жодного умислу та права застосувати заходи фізичного примусу до пасажирів, а також не мав можливості відмовитися від виконання своїх трудових обов`язків. Дії щодо керування автотранспортним засобом, суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам.

В судовому засіданні були досліджені відеофайли, які містилися на DVD-R диску, доданого до матеріалів справи. Під час дослідження відеофайлів судом було встановлено факт здійснення перевезення водієм ОСОБА_1 пасажирів у кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу. Також зафіксован факт складання та підписання водієм ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що інформація яка міститься на відеофайлах повністю збігаюється з інформацією, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 1-4) та підтверджуює факт порушення ОСОБА_1 встановлених норм та правил, які ставлять йому у провину.

Таким чином, не виконавши встановлені Кабінетом Міністрів України карантинні обмеження, правопорушник ОСОБА_1 свідомо поставив під загрозу життя та здоров`я інших людей, а контролювати кількість пасажирів, які перебувають у салоні автобуса (маршрутного таксі), забезпечення безпеки їх життю та здоров`ю є безпосереднім обов`язком водія транспортного засобу, який здійснює пасажирські перевезення.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП, підтверджується та вина повністю доведена належними та допустимими доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №220264 від 08 квітня 2021 року, який складений у максимальній відповідності з вимогами статті 256 наведеного Кодексу та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення. (а.с.1);

-рапортом інспектора Писарєвим А. від 08 квітня 2021 року ( а.с. 2);

-відеозаписом на якому зафіксований факт вчинення правопорушення, передбаченого частино1 статті 44-3 (а.с. 3);

-реєстраційною карткою транспортного засобу (а.с. 4).

З огляду на те що об`єктом вказаного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони здоров`я населення, а об`єктивна сторона виражається в ухиленні (порушенні) особи від правил, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, суд дійшов висновку, що такі дії ОСОБА_1 завдають шкоди як державним (суспільним) інтересам, так і інтересам громадян.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, оцінюючи надані докази, суд вважає їх достатньо вагомими, чіткими і узгоджених між собою.

Суд звернув увагу на те, що карантинні (обмежувальні) заходи, які може застосувати Кабінет Міністрів України, спрямовані на забезпечення захисту здоров`я громадян країни.

Запобігання поширенню інфекційних захворювань є підставою для обмеження свободи пересування, зібрань, приватного й сімейного життя відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому під суспільною необхідністю потрібно розуміти відповідність відношення балансів прав однієї людини з балансом прав усієї нації на здорове існування й безпечне середовище. Баланс інтересів індивідуального та громадського здоров`я відображено й у справі "Соломахін проти України".

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується та вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставлять йому у провину повністю доведена належними та допустимими доказами.

За таких обставин, враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо застосування критеріїв доведення «поза розумним сумнівом», суд дійшов до висновку, що у діях ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення передбачений частиною 1 статті 44-3 КУпАП, оскільки останній порушив пп. 8, п. 3 постанова КМУ №1236 від 9 грудня 2020 року.

Доводи ОСОБА_1 про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 220264 від 08.04.2021 року у графі «місце роботи(навчання), посада» не вказане водій є суб`єктом господарської діяльності чи посадовою особою, не зазначена яка кількість пасажирів є дозволеною та яким документом регламентується вказана кількість, а також поліцією до матеріалів справи не додано відомостей щодо реєстраційних технічних характеристик транспортного засобу не знайшли своє підтвердження та спростовуються даними, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1), відеозаписом (а.с. 3), дослідженим в ході судового розгляду та реєстраційною карткою ТЗ(а.с.4).

Щодо заявленого клопотання про повернення до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції адміністративного матеріалу для доопрацювання суд зазначає, що на підставі вищевикладеного не вбачає правових підстав для його задоволення, оскільки в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 44-3 КУпАП, який був встановлений на підставі належних та допустимих доказів, які містилися у матеріалах справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Таким чином, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суд застосовує редакцію частини 1 статті 44-3 КУпАП, яка діяла під час і за місцем вчинення правопорушення.

Санкцією вказаної статті передбачено накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд враховуючи особу порушника, характер вчиненого правопорушення, його наслідки, а також той факт, що водій ОСОБА_1 , не спростовує факт порушення карантинних норм та відповідних обмежень, розуміє необхідність дотримання існуючих норм карантину, але не зважаючи на це свідомо поставив під загрозу життя та здоров`я інших людей, оскільки не контролював кількість пасажирів, які перебувають у салоні автобуса (маршрутного таксі), а забезпечення безпеки їх життю та здоров`ю є безпосереднім обов`язком водія транспортного засобу, який здійснює пасажирські перевезення, дійшов висновку, що громадянина ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 44-3 КУпАП, та накласти на нього мінімальне адміністративне стягнення у межах санкції вказаної статті у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною другою статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що уразі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збору розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 248, 251, 252, 268, 280, КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про повернення до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції адміністративного матеріалу для доопрацювання відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.

Суддя: І.О. Карасава