ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/250/21 Справа № 702/226/21 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Жежер Ю. М. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №702/226/21 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Монастирищенського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою останньої ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11 травня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючу, проживаючу по АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 18.04.2021 о 05 год 00 хв в м.Монастирище по вул. Б.Хмельницького, 4, керувала транспортним засобом Opel Astra, н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager», проба позитивна, чим порушила вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просила її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП, а її огляд на стан сп`яніння проведено несертифікованим приладом, та за відсутності двох свідків. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні докази факту керування нею транспортним засобом.

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_1 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 067378 від 18.04.2021, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 18.04.2021 о 05 год 00 хв в м.Монастирище по вул. Б.Хмельницького, 4, керувала транспортним засобом Opel Astra, н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager», проба позитивна, чим порушила вимоги п. 2.9 а ПДР України (а.с. 2);

- даними тесту № 4873 відповідно до якого - результат позитивний 1,76 ‰ ( а.с. 1);

- даними акту огляду на стан сп`яніння відповідно до якого ОСОБА_1 пройшла огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager», результат тесту - 1,76 ‰ (а.с. 3);

- показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких вони підійшли до автомобіля Opel Astra в якому перебувала ОСОБА_1 , та постукали у вікно. ОСОБА_1 одразу завела втомобіль і проїхала одне коло на території будинку, після чого ОСОБА_2 спустив переднє ліве колесо і зняв клему з АКБ, щоб ОСОБА_1 не змогла продовжити рух, оскільки перебувала в стані алкогольного спяніння (а.с. 5,6);

- даними відеозапису з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечувала проти того, що проїхала на автомоблі одне коло на прибудинковій території. Крім того, на відеозаписі зафіксовано як працівниками поліції було відібрано пояснення в свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також те, як ОСОБА_1 не заперечувала факт перебування її в стані алкогольного сп`яніння та остання пройшла огляд за допомогою приладу «Drager», покази якого були 1,76 ‰.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

Згідно п.5 розділу ІІ «Інструкції про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки надається поліцейським лише на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння. Як вбачається з відеозапису, наданого поліцейськими, ОСОБА_1 не вимагала у поліцейського сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу «Drager», а тому її доводи про те, що огляд проведено несертифікованим приладом нічим не підтверджені та не можуть слугувати підставою для скасування постанови місцевого суду.

Крім того, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначено про те, що ОСОБА_1 згодна з результатами огляду, про що остання поставила свій підпис, також ОСОБА_1 підписала дані тесту № 4873 та протокол про адміністративне правопорушення, без будь-яких зауважень.

Доводи апелянта про те, що вона не керувала транспортним засобом не узгоджуються з даними відеозапису, згідно якого ОСОБА_1 вказувала, що проїхала одне коло по прибудинковій території, аналогічні пояснення надала працівникам поліції, і зазначила власноручно про це в протоколі.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вони зафіксовані на відеозаписі, а тому доводи апелянта про їх відсутність є безпідставними.

Дані відеозапису узгоджуються з іншими доказами у справі, а тому доводи апелянта про недопустимість відеозапису в якості доказу у справі є недоречними.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а її дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка