Провадження № 33/4820/92/21
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2020 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя: АДРЕСА_1 , який не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

За постановою суду, 13.09.2020 року о 07 годині 00 хвилин ОСОБА_1 на автодорозі Хмельницький-Стуфчинці +4 км, 200 м керував автомобілем марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Непогоджуючись з постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанову вважає необґрунтованою, винесеною з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з`ясування обставин справи, висновки суду про доведеність його вини є передчасними.

Посилається на те, що суд не врахував, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідав вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема дії, що поставлені поліцейським у вину ОСОБА_1 , виходять за межі диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому такий підлягав поверненню на доопрацювання.

Суд безпідставно поклав в основу доведеності вини ОСОБА_1 пояснення свідків, оскільки останні, будучи допитані судом першої інстанції, плутались у своїх показах, не змогли точно вказати місце та місяць події, крім того вказали, що підписували лише один документ протокол.

Розгляд справи проведено неповно, оскільки суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотань щодо витребування оригіналів повних відеозаписів з місця події та виклик поліцейських, які складали адмінматеріали.

Результати огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння є недопустимим доказом, оскільки такий огляд проведений за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», який не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також не є серитифікованим приладом.

Відеозапис події є неналежним доказом, оскільки не підтверджує обставини, викладені у протоколі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Висновок судді про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 своєї вини не визнає, його винуватість у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 486748 від 13.09.2020 року, з якого вбачається, що 13.09.2020 року о 07 годині 00 хвилин на автодорозі Хмельницький-Стуфчинці +4 км, 200 м ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.9 а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП (а.с. 2);

- роздруківки тесту на стан алкогольного сп`яніння, проведених за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», якими підтверджується стан сп`яніння ОСОБА_1 - 0,63 %0. Такий результат тесту на звороті підписаний свідками особисто (а.с. 1);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук; результат огляду - 0,63 %0. Огляд проведено у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . З результатами ОСОБА_4 погодився, що підтвердив своїм підписом у графі «з результатом згоден» (а.с. 6);

- письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , якими підтверджується, що вони були запрошенні працівниками поліції бути свідком проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. В їх присутності останній пройшов такий огляд за допомогою приладу «Драгер», результат якого показав 0,63%0. В лікувальний заклад ОСОБА_1 їхати відмовився (а.с. 3,4).

В суді першої інстанції свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили свої письмові пояснення та пояснили, що у їх присутності ОСОБА_5 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер». Після того, як він продув даний прилад, він показав результат 0,6%0. Проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі не вимагав.

Поясненнями свідка ОСОБА_6 , який працює інспектором сектору реагування патрульної поліції, наданими суду першої інстанції, підтверджується те, що поблизу с. Стуфчинці, підійшовши до водія автомобіля, яким в подальшому виявився ОСОБА_5 , відчув запах алкоголю. Після цього запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», на що останній погодився. Після залучення двох свідків ОСОБА_1 пройшов даний огляд.

Даними відеозаписів, з якими ознайомився апеляційний суд, підтверджується, дата, час та місце зупинки автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 5).

Вказані докази взаємопов`язані, взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Враховуючи сукупність наведених доказів, суд першої інстанції, розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та обгрунтовано визнав його винним у вчиненні вказаного правопорушення.

Відповідно до викладеного, твердження сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу суду не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Посилання сторони захисту на те, що суд безпідставно не повернув адміністративний матеріал щодо ОСОБА_1 на доопрацювання, оскільки його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані неправильно, апеляційний суд до уваги не приймає виходячи з наступного.

Так, стаття 8 КУпАП передбачає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

В цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність. Натомість у результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року, передбачено низку змін, якими, зокрема, виключено ст. 286-1 КК України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та повернуто колишню редакцію ст. 130 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність.

Отже, дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, тому підстав для повернення адміністративних матеріалів на доопрацювання у суду не було.

Твердження про те, що суд необгрунтовано врахував письмові пояснення свідків, оскільки останні в суді першої інстанції не змогли вказати місце та місяць означеної події, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки із моменту події пройшов значний проміжок часу, тому свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дійсно, могли не пам`ятати точну дату вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення.

Натомість, зазначені свідки підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту становив 0,6%0. Отже, підтвердили обставини, викладені у своїх письмових поясненнях та у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, свідки підтвердили і дійсність своїх підписів у протоколі про адміністративне правопорушення, своїх письмових поясненнях та на звороті роздруківки тесту приладу «Драгер».

Отже, суд обґрунтовано врахував письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час постановлення оскаржуваного рішення.

Посилання на те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про виклик поліцейських є необгрунтованим, оскільки свідок ОСОБА_6 , який працює інспектором сектору реагування патрульної поліції та складав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , був допитаний судом першої інстанції, що підтверджується даними аудіозапису судового засідання Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.12.2020 року.

Що стосується необґрунтованої відмови в задоволенні клопотання про витребування оригіналів повних відеозаписів з місця події, то, як вбачається із даних журналів та аудіозаписів судових засідань Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, таке клопотання стороною захисту в місцевому суді не заявлялось.

Доводи щодо недопустимості такого доказу як тест з технічного приладу «Drager Alcotest 6820», оскільки даний прилад не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також є несеритифікованим приладом, апеляційний суд до уваги не бере, виходячи з наступного.

Згідно з даними сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/2-4574-2014, виданий фірмі Drager Safety AG & CO. KGaA, Німеччина, копія якого надана апеляційному суду на запит, засвідчує, що на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики тип засобів вимірювальної техніки «Газоаналізатори Аlcotest …, Interlock XT» затверджено та зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за № У788-14.

Міжповірочний інтервал встановлений під час затвердження типу 1 рік.

Газоаналізатори Drager Аlcotest є сертифікованим приладом, що підтверджується даними сертифікату відповідності № UA.TR.039.645 (виданий 08.06.2018 року та дійсний до 07.06.2023 року).

21.12.2019 року газоаналізатор Аlcotest 6820 № ARLG - 0462 виробник Drager Safety AG and CO. KGaA, Німеччина, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, пройшов повірку, в результаті якої встановлено, що він відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/8045 від 21.12.2019 року (чинне до 21.12.2020 року).

Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність", який набрав чинності 01.01.2016, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність" не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016.

Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG and CO. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

За таких умов, огляд ОСОБА_1 проведений за допомогою технічного приладу, яким дозволено такий огляд, отже результат тесту приладу «Drager Alcotest 6820» є допустимим доказом у справі, тому суд обгрунтовано поклав такий в основу доведеності вини ОСОБА_1 .

Посилання апелянта на те, що відеозапис, наявний в матеріалах справи, не є доказом, який підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки з такого вбачається дата, час та місце означеної події, а також особа правопорушника, що в сукупності з іншими доказами підтверджує фактичні обставини справи та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_4 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.