ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/821/5/21Головуючий у першій інстанції Тептюк Є.П.
Справа № 707/1849/20 Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., за участю ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює ФОП « ОСОБА_3 »,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.,

встановив:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 01.09.2020 року о 18 год. 24 хв. на автодорозі Черкаси-Сміла-Умань Н16 км51+800м, керуючи автомобілем «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпечності маневру, а саме виїзду на головну дорогу не обрав крайнє праве положення, не дотримався безпечного інтервалу, скоїв зіткнення з автомобілем «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_2 , який виконував випередження з лівого боку. Своїми діями ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.36, 11.5, 13.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 16.09.2020 року, а провадження у справі відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Указує, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та такою, що підлягає до скасування з підстав відсутності в моїх діях події і складу даного правопорушення, оскільки судом першої інстанції було допущено неповне з`ясування всіх важливих обставин справи та дане судове рішення було винесено з грубим порушенням процесуального права та не правильним застосуванням матеріального права.

Так, вказує скаржник, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він порушив лише п.2.3б ПДР України, проте, суд першої інстанції вийшов за межі протоколу та зазначив ще п.п.11.5,13.1 ПДР України. Також судом не враховано, що дана ДТП сталася внаслідок недотримання іншим учасником ДТП правил дорожнього руху, при цьому суд не розглянув клопотання скаржника щодо об`єднання адміністративних матеріалів відносно нього та іншого учасника ДТП ОСОБА_2 в одне провадження.

Крім того, вказує апелянт, в судовому засідання він пояснив, зокрема, причину необрання крайнього правого положення, тому, що по даній смузі попереду (близько 100 метрів) рухався водій двоколісного транспортного засобу (скутер чи невеликий мотоцикл) таким чином, що обвинувачений, виїхавши на крайню праву смугу, не зміг би його випередити без часткового заїзду на ліву смугу. Тому, виїхати на праву смугу він планував після випередження вказаного транспортного засобу по лівій смузі.

При цьому, в судовому засіданні, ним наведені розрахунки (з наданням копій з GPS-навігації) щодо достатньої безпечної відстані для здійснення маневру - лівого повороту (близько 300-400 метрів) до автомобіля, що рухався по цій же лівій полосі.

Окрім цього, при розгляді даних адміністративних матеріалів, судом першої інстанції, скаржник неодноразово заявляв усні клопотання про проведення експертами Черкаського НДЕКЦ експертизи механізму виникнення дорожньо-транспортної події, проте дані клопотання було залишено судом без розгляду та нівельовано його право на доведеність його невинуватості в даній ситуації та що в свою чергу є грубим порушенням мого права на справедливий та всебічний розгляд справи та що є наслідком винесення незаконної постанови.?

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Вважаю, що постанова суду першої інстанції ухвалена відповідно до вимог КУпАП, є законною, справедливою і обґрунтованою. Суд першої інстанції цілком вірно дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є порушення вимог ПДР України, які утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначив стягнення відповідно до санкції цієї статті.

Згідно з п. 11.5 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до п. 13.1 ПДР, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно п.2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Мазда», д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримавшись вимог п. 2.3б, 11.5, 13.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки,не впевнився в безпечності маневру, а саме при виїзді на головну дорогу не обрав крайнє праве положення, не дотримався безпечного інтервалу, що в свою чергу стало причиною дорожньо-транспортної пригоди. Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, є однією з причин тих наслідків, які настали в результаті ДТП.

Враховуючи це, в діях ОСОБА_1 підтверджується факт порушення ПДР, який перебуває у причинному зв`язку з наслідками ДТП, й утворює таким чином об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується схемою місця ДТП від 01.09.2020 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 399119 від 01.09.2020 року; письмовими поясненнями учасників ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі про те, що зазначена постанова ухвалена місцевим судом при неповному з`ясуванні всіх обставин справи, спростовуються зібраними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, і які в своїй сукупності та своєму взаємозв`язку повністю підтверджують вину ОСОБА_1 .

Твердження апелянта щодо неврахування місцевим судом вчинення правопорушення іншим учасником ДТП ОСОБА_2 , колегія суддів відхиляє, враховуючи, що при розгляді справи суд з`ясовував, чи було вчинено адміністративне правопорушення і поставлене у вину ОСОБА_1 , саме ним, оскільки протокол про адміністративне правопорушення від 01.09.2020 року серії ДПР18 № 399119 складений саме відносно ОСОБА_1 .

Тому, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення місцевого суду з підстав, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 245, 247, 280, 289 КУпАП, суддя, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 16 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя М.О.Ятченко