справа № 631/11/21
провадження № 3/631/32/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 року селище міського типу Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко С. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця міста Горлівка Донецької області, громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 10.01.2014 року Артемівським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області), РНОКПП НОМЕР_2 ,

який працює у ФОП Чорний водієм, зареєстрований за адресом:

АДРЕСА_1 ,

та проживає за адресом: АДРЕСА_2 ,-

за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

15.12.2020 року о 19 годині 00 хвилин на автодорозі М-29 Харків Красноград Перещепино, на 29 км + 230 метрів ОСОБА_1 , керуючи вантажним автомобілем, марки «RENAULT MAGNUM» AE 440.19, номерний знак НОМЕР_3 , з причепом «SCHMITZ», номерний знак НОМЕР_4 , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, в наслідок чого здійснив зіткнення з відбійником, чим порушив пункт 13.3 Правил Дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресом, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення, про причини неявки суддю не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надсилав.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Конвенції, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суддя виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року (заява № 28249/95), в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Положеннями статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено п`ятнадцятиденний строк розгляду справ про адміністративні правопорушення, при цьому стаття 38 вищевказаного нормативно-правового акту визначає кінцевий строк притягнення до адміністративної відповідальності, який становить три місяці з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 обізнаний щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що свідчить його підпис у вказаному протоколі. Проте, у судові засідання, що було призначені за час пребування справи в провадженні судді жодного разу не з`явився й про причини такої неявки не повідомляв.

Отже, обставини неявки у судові засідання ОСОБА_1 , якому відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, а також виклики, надіслані за місцем проживання, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що призводить до затягування строків розгляду даної справи суддею, що обмежені на законодавчому рівні.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Тим більше, що стаття 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Наявними матеріалами справи про адміністративне правопорушення вина ОСОБА_1 повністю доведена.

Так, сукупністю даних Протоколу про адміністративне правопорушення (серії ДПР18 № 390792), складеного 15.12.2020 року інспектором СРПП Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції Сушко О. В, та схемою місця ДТП, складеної ним же, підтверджуються обставини, місце та час вчинення правопорушення (а. с. 2, 15).

З рапорту старшого інспектора - чергового СРПП Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУ НП в Харківській області майора поліції Товстика О. зареєстрованого 15.12.2020 року під № 4596 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку), останній доповів начальникові відділення підполковнику поліції Глущенку Аркадію про те, що 15.12.2020 року о 21 годині 20 хвилин зі служби 102 надійшло повідомлення ОСОБА_2 , працівника дорожньої служби, про те, що на трасі М-29 Харків Красноград - Перещепино на 29 кілометрі + 230 метрів RENAULT MAGNUM, номерний знак НОМЕР_3 , здійснив наїзд на перешкоду огорожу (відбійник) (а. с. 3).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , складених на ім`я начальника Новводолазького ВП Первомайського ВП ГУ НП в Харківській області, він 15.12.2020 року приблизно о 19 годині 00 хвилин керував автомобілем марки «RENAULT MAGNUM AE 440.19», номерний знак НОМЕР_3 , з причепом марки «SCHMITZ», номерний знак НОМЕР_4 , та з`їжджав з траси М-26 в бік селища міського типу Нова Водолага. На розв`язці його причеп почало нести вправо, внаслідок чого сталося зіткнення причепа з відбійником, який зачепився за переднє праве колесо причепу. Оскільки він одразу не зупинився, відбійник відірвався. Для того, щоб не заважати іншим учасникам дорожнього руху, він проїхав на більш широку ділянку дороги, де, зупинившись, зателефонував ОСОБА_3 , який рухався попереду, та попрохав допомоги. В цей час до них під`їхали працівники поліції. З якої саме причини причіп вантажного автомобіля під його керуванням занесло йому не відомо, швидкість руху складала 30 кілометрів на годину (а. с. 4).

З письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що 15.12.2020 року приблизно о 19 годині 00 хвилин він керував вантажним автомобілем марки «RENAULT MAGNUM» та рухався по трасі М-26. Поблизу селища міського типу Нова Водолага, на розв`язці, він почав переїзд на автошлях М-18. Однак за 300 метрів до нього, йому зателефонував ОСОБА_1 , який керував вантажним автомобілем марки «RENAULT MAGNUM» з причепом марки «SCHMITZ», та сказав, що в нього щось трапилося та попрохав зупинитися та допомогти. Підійшовши до автомобіля ОСОБА_1 , побачив, що причеп його автомобіля зачепив відбійник, який розташований на повороті вищезазначеної розв`язки, за переднє праве колесо. Одночасно з цим до них під`їхали працівники поліції. Моменту зіткнення він не бачив, оскільки рухався попереду (а. с. 5).

Пункт 13.3 Правил Дорожнього руху України мовить про те, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкод чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримуватися безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Отже, оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеним.

Однак, на підставі частини 2 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення по справам про адміністративне правопорушення підвідомчих судді, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. Оскільки правопорушення було скоєне 15.12.2020 року, а справа розглядається 25.05.2021 року, то на час її розгляду сплинули строки накладення адміністративного стягнення, що є обставиною, яка виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення, скоєне ОСОБА_1 за ознаками статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення пункту 7 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачають, що при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого статтею 38 цього Кодексу, розпочате провадження у справі підлягає закриттю.

Приймаючи постанову, суддя також вважає за необхідне зазначити, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому справа перебувала на розгляді належного суду.

На підставі викладеного, діючи в точній відповідності із законом, з метою зміцнення законності, виховання особи, яка вчинила це адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, керуючись статтями 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтею 17 і пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року, частиною 2 статті 38, статтею 163-1, пунктом 7 частини 1 статті 247, статті 283, пунктом 3 частини 1 статтею 284 та статтями 285, 287, та 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 8073-Х від 07.12.1984 року (із змінами та доповненнями),-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 за ознаками статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку із тим, що сплинули строки накладення на нього адміністративного стягнення.

Постанова оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її винесення.

Постанову прийнято, оформлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику.

Суддя: С. В. Мащенко