Справа № 339/437/20 156
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2021 року м. Болехів Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протоколи серії ДПР18 № 500141 від 22 грудня 2020 року, серії ДПР18 №500027 від 23 грудня 2020 року),
якому роз"яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
22 грудня 2020 року о 22 год. 24 хв.ОСОБА_1 по вул. Черешнівського біля будинку № 6 в м. Болехів Івано-Франківської області, в порушенні вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України,керував автомобілем DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на який, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6820» в присутності двох свідків, проба позитивна 1,48 % проміле.
В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував даного факту, вказуючи, що 22 грудня 2020 року дійсно вживав алкогольні напої та керував автомобілем,вину визнав, просив суворо не карати.
Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 вважає, що його вина у вчиненому підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, результатами тесту приладу Драгер від 22 грудня 2020 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеодоказами, які містяться в матеріалах провадження та досліджені в судовому засіданні, а також іншими матеріалами справи в їх сукупності.
Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 грудня 2020 року серії ДПР18 № 500141 22 грудня 2020 року о 22 год. 24 хв.ОСОБА_1 по вул. Черешнівського, біля будинку № 6 в м. Болехів Івано-Франківської області, в порушенні вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України,керував автомобілем DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на який, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6820» в присутності двох свідків, проба позитивна 1,48 % проміле.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП № 3 старшим лейтенантом поліції Долинського ВП Бакан В.В. із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою.
В протоколі вказані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із зазначенням їх анкетних даних та власноручних підписів.
Зазначено, що до протоколу про адміністративне правопорушення додано матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення власноручно підписаний без будь-яких зауважень щодо його змісту ОСОБА_1 , якому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у Болехівському міському суді (а.с.1).
У протоколі зазначено, що посвідчення у водія ОСОБА_1 вилучено, надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортного засобу НОМЕР_2 , а також зазначено, що автомобіль передано під керування водію ОСОБА_2 (п/в КВІ 307067 та засвідчено його підписом.
Крім того, довідкою начальника Долинського відділення поліції від 24 грудня 2020 року підтверджено, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія, яке у нього вилучено (а.с.8-9).
Як вбачається з роздруківки приладу Drager ALKOTEST 6820, в результаті огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу поліцейським за допомогою технічного засобу 22 грудня 2020 року о 23:08 год. встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту показав 1,48 %.
На вказаній роздруківці технічного засобу міститься підпис ОСОБА_1 , що свідчить про його згоду як на проведення огляду за допомогою спеціального технічного засобу, так і з його показниками, оскільки жодних зауважень з приводу незгоди останнього з цим не містять (а.с.2).
В матеріалах справи наявні свідоцтво про перевірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/7120, чинне до 07.10.2021 року про відповідність вимогам закону приладу Газоаналізатора Алкотест 6820 (а.с.10).
Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3) огляд ОСОБА_1 був проведений у зв`язку із виявленими ознаками: різкий запах алкоголю із порожнини рота, нечітка вимова висловлювання, нестійка хода.
Акт відповідного огляду підписано також свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Наявність письмової згоди водія з результатами огляду, який було проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу свідчить про відсутність правових підстав для доставлення водія для проведення відповідного огляду у закладах охорони здоров`я.
Так, відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів (а.с.6) відмовився від проходження огляду в медичному закладі охорони здоров`я.
Вказані факти зафіксовані і матеріалами відеофіксації.
Відповідно до статті 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд дослідив відеозапис з нагрудних відеокамер інспектора патрульної поліції, де чітко зафіксована основна об`єктивна інформація в такому вигляді, яка відбувалися події тоді проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Підстав уважати відеозапис змонтованим немає і цей відеозапис є прямим і беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 .
Зокрема, на відеофайлах зафіксовано рух патрульної поліції по дорозі за автомобілем DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 . На звуковий сигнал патрульної поліції водій зупинився, оскільки в автомобілі недостатньо освітлювався задній державний номерний знак (не горіла лампа підсвідки). Працівниками поліції запропоновано водію надати посвідчення водія, реєстраційні документи на транспортний засіб, а також страховий поліс, нащо останній надав посвідчення водія.
Працівник поліції пропонує водію в присутності двох свідків пройти тест на факт вживання алкоголю на місці зупинки. Водій погодився та пройшов даний тест, проба позитивна 1,48 %, зауважень стосовно результату не висловив (а.с.11).
До матеріалів справи долучені також письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.4-5), з яких вбачається, що 22 грудня 2020 року о 23:15год. в м. Болехів по вул. І.Франка в їхній присутності водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат огляду показав 1,48 % проміле, про що свідки засвідчили власноручними підписами.
Однак, враховуючи, що вказані свідки не допитувались судом, то їх письмові пояснення суд не може взяти до уваги.
Разом з тим, письмові пояснення вказаних свідків не є достатньо вагомими і не мають вирішального значення для вирішення питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки сукупність інших доказів разом із відеозаписами, якими зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення, дозволяють повно та об`єктивно встановити обставини, які мають істотне значення для розгляду справи по суті.
Згідно п.2.9 а Правил дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він порушив зазначені Правила дорожнього руху України та керував автомобілем 22 грудня 2020 року у стані алкогольного сп`яніння.
Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд згідно вимог ст. 23,33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 454 грн.
Окрім того, на розгляд суду поступив і ще один протокол про адміністративне правопорушення від 23 грудня 2020 року серіїї ДПР18 № 500027, з якого вбачається, що 23 грудня 2020 року о 14 год. 00 хв.ОСОБА_1 по вул. Шашкевича, 23А в м. Болехів Івано-Франківської області, в порушенні вимог п. 2.5 а Правил дорожнього руху України,керував автомобілем DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголь з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та вказав, що 23 грудня 2020 року не керував автомобілем, а перебував вдома (де проживає) в будинку АДРЕСА_1 , автомобіль стояв на подвір"ї. Він вийшов з будинку, підійшов до автомобіля, щоб взяти сигарети, які були в салоні автомобіля та загнати автомобіль в гараж. В цей час з будинку вибіг його тесть ОСОБА_4 відкрив двері автомобіля і почав його бити, витягнувши з машини і повалив на землю. А тоді ОСОБА_4 взяв телефон і викликав поліцію. Також, зазначив, що він нікуди не їхав та не керував автомобілем. Вважає, що тесть ОСОБА_4 його оговорює, оскільки перебуває з ним в неприязних відносинахта вчинив його побиття. Працівники поліції пропонували пройти тест на алкоголь, але він відмовився, так як автомобілем в той день не керував. Пояснював працівникам поліції про те, що його побив тесть. Вказав, що протокол є сфальсифікований, оскільки свідка ОСОБА_5 , який зазначений в протоколі, на місці при проходженні огляду та складання протоколу не було взагалі.
Свідок ОСОБА_4 пояснив, що 23 грудня 2020 року о 14 год. він обідав вдома та почув, як заїхала машина на подвір`я. Вийшовши з будинку, побачив, як його зять ОСОБА_1 заїхав в стіну літньої кухні, а потім, рухаючи назад, заїхав у стовп паркану. Він відкрив двері автомобіля, хотів витягнути ключ, однак ОСОБА_1 йому не дав. Тоді він викликав працівників поліції, щоб припинити такі дії ОСОБА_1 , який останнім часом став вживати алкогольні напої та в нетверезому стані керувати автомобілем. Свідок ОСОБА_5 , який зазначений у протоколі, на місці події не був. Крім того, вказав, що при складанні протоколу ОСОБА_1 відмовися продути в трубку для визначення стану сп"яніння.
Свідок ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, до суду повернувся конверт, на якому вказано, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.37).
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_4 , суд прийшов до наступного висновку.
Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог п.2 ст.278 КУпАП та п.24 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суд під час підготовки справи до розгляду повинен виявити недоліки наданих матеріалів та протоколу, з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз, зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
В статті 251 КУпАП, зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, іншими доказами.
При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.
Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був належним і допустимим. Належний доказ це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані це дані, які мають зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. А допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також коли законодавець допускає його використання.
Як докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненому, по даному епізоду працівником поліції долучено: протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан сп"яніння, підписаний свідками, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп"яніння, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , рапорт працівника поліції, матеріали відеофіксації.
З матеріалів адміністративної справи вбачається, що протокол та долучені докази складені з приводу того, що ОСОБА_1 23 грудня 2020 року о 14 год. 00 хв.по вул. Шашкевича, 23А в м. Болехів , в порушенні вимог п. 2.5 а Правил дорожнього руху України,керував автомобілем DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголь з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .
Разом з тим, як встановив суд, виходячи з пояснень свідка ОСОБА_4 , особи, щодо якого складено протокол - ОСОБА_1 , матеріалів відеофіксації, при проходженні огляду на стан сп"яніння та складанні протоколу про адміністративне правопорушення був присутнім тільки свідок ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_5 , який не перебував на місці події, в судове засідання не з"явився, хоч суд вживав заходи для його виклику, направляючи повістку за адресою, зазначеною в протоколі. Проте, повістка повернута без вручення, із відміткою про те, що "адресат відсутній за вказаною адресою".
Що ж стосується пояснень свідка ОСОБА_4 , то встановлено, що він проживає разом з ОСОБА_1 , який є його зятем, за вказаною адресою в АДРЕСА_1 і вони обоє перебувають у неприязних стосунках, і саме за його заявою з приводу систематичного вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв та вчинення наїзду на його будинок та пошкодження паркану за вищевказаною адресою, він і викликав працівників поліції.
ОСОБА_1 , як вбачається з матеріалів відеофіксації стверджував, що в той день він не керував автомобілем і ушкодження, які він має, наніс йому тесть ОСОБА_4 .
При таких обставинах, ОСОБА_4 не міг бути залучений як свідок при складанні протоколу щодо свого зятя ОСОБА_1 .
Так, відповідно до приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Як вбачається з акту огляду на стан сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підписаний свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп"яніння за допомогою приладу "Драгер" (а.с.17).
Відтак, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 (який був відсутнім), ОСОБА_4 ( щодо неупередженості якого є сумніви), вказаний акт огляду, складений за участю цих свідків, не є належними доказами у справі.
Також, слід зазначити, що матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп"яніння.
Водночас, у протоколі зазначено і таке ставиться йому у вину, про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп"яніння, що суперечить матеріалам справи, оскільки водій відмовився пройти огля на стан сп"яніння і такий огляд не проводився.
Протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ у справі, має важливе значення для процесу доказування за умови, якщо він правильно складений.
Тому в протоколі повинні об`єктивно відбиватися відомості, що мають значення для розгляду справи по суті.
З огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог чинного законодавства, суддя приходить до висновку про його недопустимість, що виключає можливість притягнення зазначеної у ній особи до адміністративної відповідальності.
Рапорт працівника поліції, долучений до матеріалів справи, теж не може бути однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення при відсутності будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про перебування керування ОСОБА_1 за кермом автомобіля.
Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 , заперечував, що 23 грудня 2020 року о 14 год. 00 хв. по вул. Шашкевича, 23А в м. Болехів керував автомобілем DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 , стверджуючи, що автомобіль стояв на подвір"ї, а працівники поліції прибули за викликом його тестя через неприязні відносини з ним.
Діючим законодавством встановлено, що для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП необхідною умовою є здійснення вказаною особою функції водія, тобто безпосереднє керування транспортним засобом.
Так, відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Так, за нормативним визначенням ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Разом з тим, матеріали провадження не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 керуванням транспортним засобом, в розумінні визначення поняття керування транспортним засобом, передбаченого у вказаних вище нормативно-правових актах(а.с.27).
Відповідно до статті 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
Вищевказані відеозаписи дають можливість повно відтворити події та повністю підтверджують твердження ОСОБА_1 про те, що він дійсно не керував транспортним засобом о 14 год. в м.Болехові 23 грудня 2020року.
З відеозапису вбачається, як працівники поліції приїхали о 14 год. 30 хв. службовим автомобілем на подвір"я ОСОБА_4 за його викликом на номер 102.
На подвір"ї знаходився автомобіль DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 , підійшовши до нього, працівники поліції побачили, що біля автомобіля на землі лежав ОСОБА_1 з ознаками побиття.
Працівник поліції з"ясовує, чому він лежить на землі побитий та вчинив ДТП, заїхавши у будинок, з приводу чого ОСОБА_1 надав пояснення про те, що його побив тесть ОСОБА_4 . При цьому, ОСОБА_1 відмовився надавати посвідчення водія та пройти огляд на стан сп"яніння, пояснюючи тим, що не керував автомобілем, машина перебувала на подвір"ї, не створював ДТП (пошкодження будинку та паркану), оскільки це здійснила його дружина, яка є власником автомобіля.
Працівники поліції здійснили поверхневий огляд ОСОБА_1 , в ході якого вилучили у нього з кишень дві пляшки горілки, сигарети, гаманець.
Отже, відеозаписи містять відомості лише про події, які мали місце коли транспортний засіб перебував на подвір`ї о 14 год.30 хв. 23 грудня 2020року в в м.Болехів по вул. Шашкевича 23а та ними не зафіксовано моменту зупинки автомобіля, руху автомобіля, що також свідчить про відсутність доказів, які би підтвердили, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.
При цьому, оглядом відеозаписів не виявлено жодного моменту, на якому б було зафіксовано рух транспортного засобу або факт переслідування працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 чи знаходження останнього безпосередньо за кермом автомобіля о 14 годині, як про це зазначено в протоколі, а тільки вбачається, що працівники поліції приїхавши на виклик о 14 год. 30 хв. зафіксували про те, що транспортний засіб перебуває на подвір`ї та поруч з ним на землі перебуває ОСОБА_1 .
Слід зазначити, що працівники поліції не вчинили будь-яких процесуальних дій щодо заяви ОСОБА_4 з приводу вчинення ОСОБА_1 при керуванні траспортним засобом дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження його майна (не склали протокол, план- схему, тощо).
Таким чином, суд приходить до висновку, що працівником поліції поза всяким розумним сумнівом не встановлено, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 14 годині 23 грудня 2020 року в м.Болехові, а обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 7 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, матеріали даної справи не містять доказів, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 23 грудня 2020 року о 14 год. 00 хв.по вул. Шашкевича, 23А в м. Болехів Івано-Франківської області в стані алкогольного сп"яніння, з ознаками алкогольного сп`яніння та був зупинений працівниками поліції під час його керування, а саме не доведено його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.
Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Отже, суд, дійшов висновку, про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, ч.1 ст.130 КУпАП та керуючись ст. 283,284 КУпАП,-
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення по епізоду 22 грудня 2020 року (протокол серії ДПР18 № 500141), передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП по епізоду 23 грудня 2020 року (протокол серії ДПР18 №500027) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Головенко О.С.