Провадження № 33/4820/37/21
Категорія: 44-3КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Гапонова Є.О., захисника Кметика Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, спільну апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Кметика Я.С. на постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2020 року, -

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , працюючого водієм, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень (протокол серії ГР №113823 від 21.08.2020 року).

Стягнуто з ОСОБА_1 420 грн. 40 коп. судового збору.

За постановою місцевого суду, 21.08.2020 року близько 12 год. 00 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом - автобусом марки «Neoplan» №122, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі М-12 320 км., здійснював регулярне перевезення пасажирів без одягнутих засобів індивідуального захисту (захисної маски, распіратора), що прикривають рот та ніс, чим своїми діями порушив вимоги абз.2 п.11 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП - порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства.

Не погоджуючись із таким рішення місцевого суду, захисник Кметик Я.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову місцевого суду, провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стверджує, що вказана в протоколі норма закону не передбачає, що саме водій транспортного засобу, яким є ОСОБА_1 , несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального засобу.

Крім того, відеозаписом з нагрудних камер поліцейського від 21.08.2020 року не підтверджується сам факт того, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, перебував без захисної маски.

Вважає, що до матеріалів справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, не долучено жодного доказу, щоб визнати ОСОБА_1 винним в адміністративному правопорушенні за ст.44-3КУпАП, а сам протокол, в силу вимог ст.256 КУпАП, є неналежним доказом.

Перевіривши матеріали справи та доводи спільної апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У відповідності з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та оскарженої постанови суду вбачається, що ОСОБА_1 21.08.2020 року близько 12 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом автобусом марки «Neoplan» №122, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі М-12 320 км., здійснював регулярне перевезення пасажирів без одягнутих засобів індивідуального захисту (захисної маски, распіратора), що прикривають рот та ніс, чим своїми діями порушив вимоги абз.2 п.11 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.44-3 КУпАП.

Диспозицією ст.44-3 КУпАП, в редакції, чинній на момент вчинення вказаного в протоколі правопорушення, передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Натомість, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 21.11.2020, статтю 44-3 доповнено частиною другою такого змісту: «перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно».

Згідно ст.94 Конституції України Закони стають обов`язковими та набувають законної сили негайно після офіційного прийняття й опублікування тексту закону, якщо інше не передбачено самим законом. При цьому, набуття законом чинності означає, що із цього моменту ним повинні керуватися, виконувати його й дотримуватися всі юридичні та фізичні особи. Загальновизнаним є і те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Тому, втрата законом чинності означає, що із цього моменту він не може застосовуватися.

Закріплений в ч.1 ст.58 Конституції України принцип неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів узгоджується з міжнародно-правовими актами, зокрема Міжнародним пактом про громадянські та політичні права (ст.15), Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст.7). Таким чином до юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього. До того ж актом, який пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення є акт, що виключає з санкції більш суворі стягнення або додаткові стягнення.

Відповідно до вимог ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, що пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Так, санкцією ч.2 ст.44-3 КУпАП передбачено накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В той же час, санкцією ч.1 ст.44-3 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, ч.2 ст.44-3 КУпАП, яка набрала чинності з 21.11.2020, встановлює відповідальність саме за діяння, які викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та значно пом`якшує відповідальність за перебування у громадських місцях без засобів індивідуального захисту, а тому має зворотну дію в часі.

Враховуючи те, що акти, які пом`якшують або скасовують адміністративну відповідальність, застосовуються на будь-якій стадії провадження за справами про адміністративні правопорушення, враховуючи положення ст.8 КУпАП про зворотну дію в часі закону, вважаю, що постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.10.2020 року щодо ОСОБА_1 слід скасувати.

За змістом ст.222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.44-3 КУпАП розглядають органи Національної поліції.

Дії ОСОБА_2 , зазначені у протоколі, підлягають кваліфікації за ч.2 ст.44-3 КУпАП, а ст.221 КУпАП встановлює, що судом розглядається провадження, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

За таких обставин, дану справу доцільно передати за підвідомчістю органу, яким було складено адміністративні матеріали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 44-3, 222 КУпАП, ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 06.11.2020 № 1000-IX, ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Спільну апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Кметика Я.С. задовольнити частково.

Постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП скасувати.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП передати за підвідомчістю до ДОП ВП Летичівського ВП Головного управління національної поліції в Хмельницькій області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.