Єдиний унікальний номер 219/657/21
Номер провадження 33/804/272/21
Єдиний унікальний номер: 219/657/21
Номер провадження 33/804/272/21 Категорія: ст.164 ч. 1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року місто Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Смірнова В.В., при секретарі судового засідання Ільяшенку С. О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Янюка В. Ю., розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду Донецького апеляційного суду м. Бахмут апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень без конфіскації м`ясних виробів в асортименті,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень без конфіскації м`ясних виробів в асортименті.

Постановою суду встановлено, що 19.01.2021 о 10 годині 45 хвилин, під час відпрацювання території на стаціонарному пропускному пункті в районі с.Новолуганське Бахмутського району Донецької області, ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність без державної реєстрації, а саме здійснював перевезення м`ясних виробів від ПАТ «АПК-Інвест», транспортним засобом марки Renault Mascoot, державний номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» №755-ІV від 15.05.2003 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В апеляційній скарзі, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 прохав скасувати постанову та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом було порушено його право на захист, оскільки судовий розгляд відбувся за його відсутності, належним чином про час та дату судового засідання він не був повідомлений.

З протоколом та постановою суду він не погоджується з тих підстав, що його вина не доведена належними та допустимими доказами, будь-якої господарської діяльності він не здійснює.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається будь-яких доказів систематичності його дій.

Зазначає, що суд дійшов до неправильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Вислухавши ОСОБА_1 та його захисника Янюка В. Ю, які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак, всупереч вказаним вимогам закону, судом першої інстанції в повному обсязі не з`ясовані та не перевірені всі обставини даної справи, у зв`язку з чим оскаржувана постанова не може бути визнана законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

За змістом частини першої статті 164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, визнаються адміністративними правопорушеннями та тягнуть за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Об`єктом правопорушень, передбачених частиною першою статті 164 КУпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Визначення господарської діяльності міститься, зокрема, у Господарському кодексі України (далі ГК України). Відповідно до статті 3 цього Кодексу під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (стаття 42 ГК України). Некомерційне господарювання це самостійна систематична господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання, спрямована на досягнення економічних, соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку (стаття 52 ГК України).

Згідно зі статтею 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єкти господарювання реалізують свою господарську компетенцію на основі права власності, права господарського відання, права оперативного управління відповідно до визначення цієї компетенції у цьому Кодексі та інших законах.

Отже, незалежно від наявності/відсутності мети отримання прибутку, господарською діяльністю є виготовлення, реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг, що здійснюється самостійно (ініціативно) та систематично. Саме у разі здійснення такої (господарської) діяльності та реалізації господарської компетенції особи визнаються суб`єктами господарювання та підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку як юридична особа чи фізична особа підприємець (стаття 58 ГК України). За відсутності в діяльності особи щодо реалізації продукції ознак самостійності (ініціативності) та систематичності, а також господарської компетенції відсутні підстави для висновку про її господарський характер, а отже, і про обов`язок особи зареєструватись як суб`єкт господарювання.

З огляду на зазначене під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 164 КУпАП, при встановленні об`єктивної сторони складу правопорушення, яке полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, з`ясуванню підлягають як факти здійснення реалізації продукції (виконання робіт чи надання послуг) особою без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, так і факти систематичності такої діяльності (три і більше разів), її самостійність та ініціативність, наявність в особи господарської компетенції щодо такої діяльності.

Встановлюючи склад зазначеного адміністративного правопорушення, суд встановлює також суб`єкта його вчинення, яким може бути як громадянин, так і посадова особа, до службових обов`язків якої віднесено забезпечення установлених правил у сфері господарської діяльності, а також вину такого суб`єкта у формі умислу чи недбалості.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, суб`єктом правопорушення було зазначено ОСОБА_1 , який 19.01.2021 о 10-45 год. здійснював господарську діяльність без державної реєстрації, а саме здійснював перевезення м`ясних виробів від ПАТ «АПК-Інвест», транспортним засобом марки Renault Mascoot, державний номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» №755-ІV від 15.05.2003.

При цьому жодних відомостей про те, що таке перевезення м`ясних виробів ПАТ «АПК-Інвест» ОСОБА_1 мало систематичний характер, при цьому діяльність останнього була самостійною та ініціативною, повністю охоплювалась його власною господарською компетенцією у протоколі не наведено, жодних доказів чи свідчень щодо існування таких обставин (фактів) до протоколу додано не було.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходи із висновку, що його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 19.01.2021 № 0041, актом прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який пояснював, що його документи щодо працевлаштування на роботу знаходяться на стадії оформлення, він не є особою-підприємцем, при цьому у постанові не наведено повною мірою встановлених судом під час розгляду справи обставин, які становлять об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, визначеного частиною першою статті 164 КУпАП, у тому числі щодо систематичної, самостійної та ініціативної господарської діяльності ОСОБА_1 (з метою отримання прибутку чи без такої мети) без державної реєстрації як суб`єкта господарювання відповідно до закону, із посиланням на відповідні докази, досліджені судом, що свідчать про таку протиправну діяльність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суддя апеляційної інстанції, дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи докази, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є не доведеною поза розумним сумнівом виходячи з такого.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 показував, що 19 січня 2021 року його сусід ОСОБА_2 попросив його перевезти вантаж, оскільки захворів. Автомобіль Renault Mascott належить матері ОСОБА_2 . Під час зупинки у нього запитали про наявність трудового договору. Коштів за дане перевезення він не отримував, перевезення було разове.

Як вбачається з письмових матеріалів, доданих до апеляційної скарги, ОСОБА_2 є фізичної особоюпідприємцем, основний від економічної діяльності - вантажний автомобільний транспорт (виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) ( а.с. 34).

Відповідно до договору перевезення № 1333 АВ від 31.01.2020 укладеного між ПАТ «АПК-Інвест» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , останній надає ПАТ «АПК-Інвест» послуги перевезення товарно-матеріальних цінностей власним автомобільним транспортом (а.с.38-42).

Власником транспортного засобу Renault Mascott, вантажний спеціалізований, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляційного суду підтвердив вказані обставини, пояснив, що він попросив допомогти свого сусіда ОСОБА_1 перевезти товар одноразово у зв`язку з тим, що сам не міг виконати свої зобов`язання за договором.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Отже, з урахуванням викладеного та тих обставин, що у матеріалах цієї справи наявні лише протокол про адміністративне правопорушення та акт прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей, які у провадженні про адміністративне правопорушення наділені функцією обвинувачення, та самі по собі ці докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення не є беззаперечними, інших доказів, що свідчать про здійснення ОСОБА_1 систематичної, самостійної та ініціативної господарської діяльності з метою отримання прибутку чи без такої мети без державної реєстрації як суб`єкта господарювання відповідно до закону не має, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є недоведеною поза розумним сумнівом.

Таким чином, прихожу до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи викладене, вважаю, що доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є обґрунтованими, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова судді - скасуванню, а провадження у даній справі на підставі ст. 247 КУпАП - закриттю.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень без конфіскації м`ясних виробів в асортименті, скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Донецького апеляційного суду В. В. Смірнова