Справа № 165/1301/21 Провадження № 33/802/449/21 Головуючий у 1 інстанції: Ференс-Піжук О. Р.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю секретаря Лінік Т.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Кромського М.В., розглянувши апеляційну скаргу з доповненнями захисника на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 29 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнано винним за те, що 29 січня 2021 року о 23 год. 50 хв. на вул. Винниченка, у м. Нововолинську, він керував автомобілем, марки «Пежо Експерт» державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9 (а) ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності. Вважає, що суд спрощено та формально підійшов до вивчення матеріалів справи, не дослідивши і не надавши належної оцінки доказам. Стверджує, що після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці ОСОБА_1 вимагав проходження огляду у медичному закладі, однак спочатку поліцейський йому відмовив, але згодом медичний огляд був здійснений, однак без двох свідків та відповідного направлення. Вказує, що на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, неправомірно накладений штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. З огляду на наведене, просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.6 ст.247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Кромського М.В., який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями у повному обсязі та просив скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №229579 від 30.01.2021, 29 січня 2021 року о 23 год. 50 хв. на вул. Винниченка, у м. Нововолинську, ОСОБА_1 керував автомобілем, марки «Пежо Експерт» державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (а.с.1).

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 власноручно. Зауваження до протоколу відсутні (а.с.1).

Як вбачається з протоколу, він складався з участю двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили свою присутність власноручними підписами (а.с.1), що цілком відповідає положенням ч.2 ст.266 КУпАП (в редакції на момент вчинення правопорушення).

У матеріалах справи наявні і письмові пояснення вказаних свідків (а.с.6).

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння також стверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з участю вказаних свідків (а.с.7) та результатом Alkotest 6810 (а.с.3), згідно з якими вміст алкоголю в крові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, становив 1,21‰.

Апелянт вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано прізвище порушника Сах, а не Сак, а тому такий протокол не може визнаватись належним доказом.

Однак, апеляційний суд вважає, такі твердження захисника голослівними, оскільки вони суперечать матеріалам справи.

У протоколі серії ДПР 18 №229579 від 30.01.2021 прізвище особи зазначено ОСОБА_1 (а.с.1).

Факт того, що до адміністративної відповідальності притягується саме ОСОБА_1 повністю підтверджується чеком приладу «Драгер» (а.с.3), заявкою на отримання повісток (а.с.4), копією постанови серії БАА №786580 від 29.01.2021 (а.с.5), письмовими поясненнями свідків (а.с.6), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.7), висновком від 30.01.2021 (а.с.8), договором про надання правових послуг адвоката від 02.02.2021 (а.с.11), постановою судді Нововолинського міського суду від 29.04.2021 (а.с.25-26).

Даними документами однозначно стверджується, що прізвище правопорушника ОСОБА_1 .

У поданій апеляції захисник вказує, що медичний огляд ОСОБА_1 був здійснений без двох свідків та відповідного направлення і що про результати такого огляду ОСОБА_1 не було відомо.

Дані твердження захисника Кромського М.В. є безпідставними та не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються матеріалами справи.

Так, у матеріалах справи міститься висновок щодо результатів медичного огляду від 30.01.2021 щодо ОСОБА_1 , згідно з яким останній перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.8).

У графі 11 даного висновку «підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду» наявний підпис ОСОБА_1 (а.с.8), що повністю нівелює вищевказані доводи апеляційної скарги.

На запит Волинського апеляційного суду з КП «Нововолинська ЦРЛ» надіслані копії направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.39), та акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №5/38 від 30.01.2021 щодо ОСОБА_1 , відповідно до яких останній перебував у стані алкогольного сп`яніння із вмістом алкоголю в крові 0,86 ‰ (а.с.40).

Крім того, у графі 16 вказаного акту сам ОСОБА_1 у відомостях про останнє вживання алкоголю зазначив: «50-70 грам горілки 5 годин тому» (а.с.40 зворот).

Отже, ОСОБА_1 під час огляду в закладі охорони здоров`я вказав, що вживав горілку 5 годин тому (на час огляду 30.01.2021 01 год. 20 хв.), тобто ОСОБА_1 за три години до того, як був зупинений працівниками поліції, вживав горілку, після чого, грубо порушуючи правила дорожнього руху, сів за кермо транспортного засобу.

Пояснення самого ОСОБА_1 про вживання ним алкогольних напоїв перед керуванням транспортним засобом повністю спростовують всі доводи апеляційної скарги захисника Кромського М.В. про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання захисника на те, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я проведений без участі двох свідків, а отже з порушеннями, також не заслуговують на увагу, так як повністю суперечать вимогам ч.3 ст.266 КУпАП та положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), а саме п.3 розділу ІІІ.

Згідно приписами ч.3 ст.266 КУпАП (на момент вчинення правопорушення), у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

А положеннями частини 4 вказаної статті регламентовано, що огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння та складання висновку проводиться в присутності поліцейського.

Присутність поліцейського під час огляду ОСОБА_1 , на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я підтверджується його підписом у висновку щодо результатів огляду (а.с.8) та копією акту огляду (а.с.40).

Отже, огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я проведений у повній відповідності до вимог ч.3 і ч.4 ст.266 КУпАП та положень Інструкцію, що дає підстави залишити доводи апеляційної скарги захисника без уваги.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол щодо ОСОБА_1 був складений до проведення огляду в закладі охорони здоров`я, а отже, без даних, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, є також безпідставними та такими, що не відповідають нормам законодавства та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Після зупинки водія ОСОБА_1 і виявлення в нього ознак алкогольного сп`яніння, працівник поліції з дотриманням вимог ч.2 ст.266 КУпАП (в редакції на момент вчинення правопорушення) і в присутності двох свідків (а.с.1, 6, 7) провів його огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер».

Результат тесту виявився позитивним 1,21 ‰ (а.с.3, 7). Час тесту 30.01.2021 00:17 (а.с.3).

Після чого 30.01.2021 о 00 год. 35 хв. в присутності двох свідків працівник поліції склав щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Однак, після незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду на місці, які він виклав у протоколі (а.с.1), працівник поліції доставив ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я, де в останнього було також зафіксовано стан алкогольного сп`яніння (а.с.8, 40). Що підтвердив і сам ОСОБА_1 , вказавши, що вживав горілку (а.с.40 зворот).

Твердження захисника про те, що розгляд справи в місцевому суді відбувся за відсутності працівника поліції, суперечить вимогам КУпАП, оскільки даними нормами закону не передбачено розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, в суді першої інстанції за обов`язкової участі працівника поліції.

Також не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги захисника Кромського М.В. про закриття провадження у справі на підставі п.6 ст.247 КУпАП з таких підстав.

Так, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року КУпАП передбачав адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Після набрання чинності зазначеного вище закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння виключено з ч.1 ст.130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 КК України (Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Закон № 2617- VIII набрав чинності 01 липня 2020 року.

Разом з цим, 17 червня 2020 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 720-IX), яким внесено зміни до Закону №2617-VIII, відповідно до яких із Закону №2617-VIII вилучені положення, які змінювали ст.130 КУпАП та включали до КК України ст.286-1.

У Розділі ІІ Закону №720-IX зазначено, що «Цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII».

Закон № 720-IX був підписаний Президентом України 02 липня 2020 року та 03 липня 2020 року опублікований в газеті «Голос України».

З протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, вбачається, що правопорушення ним вчинено було 29 січня 202 року (а.с.1).

Відповідно до вимог ч.1 ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

А тому, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суддя правомірно притягнув останнього до адміністративної відповідальності.

Таким чином, будь-які заперечення захисника щодо достатності доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 до уваги апеляційним судом не приймаються, а посилання, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд розцінює як спосіб уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, правильними.

Відповідно до вимог статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається з постанови судді Нововолинського міського суду Волинської області від 29 квітня 2021 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На думку апеляційного суду, твердження захисника про те, що на ОСОБА_1 неправомірно накладений штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, заслуговують на увагу.

Накладаючи адміністративне стягнення, судом першої інстанції порушені вимоги ст.33 КУпАП і призначено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративне стягнення, що суперечить санкції статті ч.1 ст.130 КУпАП, яка діяла на день вчинення адміністративного правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16.02.2021 внесені зміни до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, які передбачають накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вказані зміни набули чинності 17 березня 2021 року.

Проте адміністративне правопорушення вчинене 29 січня 2021 року (а.с.1), тобто до набрання чинності вказаним законом.

З огляду на наведене, постанова судді підлягає зміні лише в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Кромського М.В. задовольнити частково.

Постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 29 квітня 2021 року в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу змінити.

Зменшити накладений на ОСОБА_1 розмір адміністративного стягнення у виді штрафу до 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов