Справа № 458/1126/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2021 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Коліщук З.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

встановив:

До Турківського районного суду Львівської області надійшли справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Турківського районного суду Львівської області від 05.01.2021 справу № 458/1126/20 провадження № 3/458/4/2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП об`єднано зі справою № 458/1127/20 провадження № 3/458/5/2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП в одне провадження та присвоєно об`єднаній справі єдиний унікальний номер 458/1126/20.

ОСОБА_1 05.12.2020 о 00 год. 15 хв. в с. Верхнє Висоцьке Турківського району Львівської області керував автомобілем «DACIA LOGAN» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився в КНП «Турківська ЦРЛ», чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 05.12.2020 о 00 год. 15 хв. в с. Верхнє Висоцьке Турківського району Львівської області керував автомобілем «DACIA LOGAN» номерний знак НОМЕР_1 , після здійснення обгону марки «SUZUKI Sх4» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , не впорався із керування, не врахував дорожньої обстановки, швидкості транспортного засобу, а також будучи неуважним здійснив наїзд на дерево за межами проїзної частини дороги, внаслідок чого транспортний засіб отримав зовнішні механічні ушкодження, а водія доставлено в лікарню, чим порушив п. 2.3 б), 12.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судове засідання 28.01.2021 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи своєчасно сповіщеним про місце і час розгляду справи, що підтверджується рекомендованими листами, без поважних причин не з`явився, причини неявки не повідомив.

Крім цього, судові засідання з розгляду вказаної справи відкладалися два рази: судове засідання, призначене на 17.12.2020 о 09.45 год., 09.50 год. відкладалося судом на підставі заяви ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, у зв`язку із його перебуванням на лікуванні та особистим бажанням брати участь у судовому розгляді справи з участю адвоката, при цьому доказів перебування на лікуванні до суду не подав; судове засідання, призначене на 05.01.2021 о 09.30, 09.35 год. відкладалося судом на підставі заяви ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю його прибуття у судове засідання через перебування на лікуванні, через значну віддаленість його місця проживання від місця знаходження суду та особистим бажанням брати участь у судовому розгляді справи з участю адвоката з м. Стрий, при цьому жодних підтверджуючих документів про перебування його на лікуванні та документів, які б підтверджували повноваження адвоката до суду не надав.

Згідно відповіді в.о. директора КНП «Турківська ЦРЛ» №14/02 від 21.01.2021 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 05.12.2020 по 11.12.2020 (6-ть ліжкоднів) з приводу ЗЧМТ, струс головного мозку, забій грудної клітки, множинні садини тулуба, голови, кінцівок.

Тобто ОСОБА_1 17.12.2020, 05.01.2021 та 28.01.2021 не знаходився на лікуванні у КНП «Турківська ЦРЛ» та мав змогу прибути у судові засідання для розгляду справи.

22.01.2021 до суду надійшла заява-вимога ОСОБА_3 , в якій зазначив, що є батьком особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , є власником пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «DACIA LOGAN» номерний знак НОМЕР_1 , просить визнати його потерпілим у справі та надати йому можливість надати пояснення по справі та розгляд справи відкласти.

Розглядаючи заяву-вимогу ОСОБА_4 від 22.01.2021, суд приходить до висновку, що у задоволенні вказаної заяви-вимоги слід відмовити з наступних підстав.

У своїй заяві ОСОБА_4 від 22.01.2021 просить визнати його потерпілим у даній справі, оскільки є власником вищевказаного пошкодженого автомобіля, та відкласти розгляд справи, при цьому не подав до суду жодних підтверджуючих документів про родинні відносини з ОСОБА_1 та правовстановлюючих документів на вказаний транспортний засіб, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Крім цього у матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_3 є потерпілим, свідком чи очевидцем вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_3 мав можливість та достатньо часу для викладення свого пояснення щодо відомих йому обставин справи у письмовому вигляді для суду та подання відповідних доказів про спростування вини ОСОБА_1 у вчинення адміністративних правопорушень.

Суд звертає увагу, що водій ОСОБА_1 є належним користувачем автомобіля «DACIA LOGAN» номерний знак НОМЕР_1 , оскільки у суду відсутні відомості про його незаконне заволодіння чи відчуження ОСОБА_1 .

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Коли шкоду заподіяно неповнолітнім, який досяг шістнадцяти років і має самостійний заробіток, а сума шкоди не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суддя має право покласти на неповнолітнього відшкодування заподіяної шкоди або зобов`язати своєю працею усунути її. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, ОСОБА_4 для відшкодування шкоди заподіяної пошкодженням його автомобіля, зважаючи на обмежені строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, відсутність в суду реальної оцінки заподіяної йому шкоди, відсутності у матеріалах справи даних та від ОСОБА_4 про те, що він є свідком чи очевидцем вказаних правопорушень, чи володіє доказами, які спростовують винуватість ОСОБА_1 у їх вчиненні, слід звертатися до суду про відшкодування шкоди заподіяної пошкодженням його автомобіля із позовною заявою в порядку цивільного судочинства та розгляд справи про адміністративне правопорушення можливий без його участі, а тому в задоволенні його заяви-вимоги від 22.01.2021 слід відмовити.

Враховуючи обмежені строки накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 38 КУпАП (якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення) та положення ч. 2 ст. 268 КУпАП, де зазначено, що присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Крім того, виходячи зі змісту заяв ОСОБА_1 від 16.12.2020, 05.01.2021 про те, що він має адвоката з м. Стрий, судом встановлено, що ОСОБА_1 скористався своїм правом відповідно до ст. 268 КУпАП користуватися юридичною допомогою адвоката, хоч і не надав суду жодних підтверджуючих документів щодо повноважень свого адвоката та не скористався можливістю приймати участь у судовому засіданні, використовуючи відеоконференцзв`язок поза приміщенням суду, згідно наказу ДСАУ від 08.04.2020 року № 169.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_1 є цілком свідомою та спрямованою на порушення строків розгляду справи та уникнення ним покарання за вчинення адміністративного правопорушення шляхом допущення судом пропуску трьохмісячного строку накладення адміністративного стягнення.

Дії суду узгоджуються з вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, зі змісту якої вбачається, що справи про цивільні права та обов`язки осіб мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

До того ж, у п.116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів.

Порушення вимог п.1 ст.6 Конвенції встановлено у справах «Буров проти України» у зв`язку з тим, що тривалість провадження у справі заявника, яка становила 10 років і майже 3 місяці, була такою, що порушує вимогу здійснення провадження протягом розумного строку та «Іззетов проти України», оскільки органи державної влади не забезпечили розгляду справи заявника протягом розумного строку, враховуючи затримки при призначенні судових засідань, організації технічного запису засідань, оголошенні вироку та розгляді Верховним Судом відповідної касаційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає та вважає, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законодавством, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи тривалий розгляд справи та закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які були надані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху передбачено, що водію забороняється, керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, полягає у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Пунктом 2.3 б) Правил дорожньогоруху передбачено, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 05.12.2020 о 00 год. 15 хв. в с. Верхнє Висоцьке Турківського району Львівської області керував автомобілем «DACIA LOGAN» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився в КНП «Турківська ЦРЛ», чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 05.12.2020 о 00 год. 15 хв. в с. Верхнє Висоцьке Турківського району Львівської області керував автомобілем «DACIA LOGAN» номерний знак НОМЕР_1 , після здійснення обгону марки «SUZUKI Sх4» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , не впорався із керування, не врахував дорожньої обстановки, швидкості транспортного засобу, а також будучи неуважним здійснив наїзд на дерево за межами проїзної частини дороги, внаслідок чого транспортний засіб отримав зовнішні механічні ушкодження, а водія доставлено в лікарню, чим порушив п. 2.3 б), 12.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 377308 від 05 грудня 2020 року за ст. 124 КУпАП, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.12.2020, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 від 05.12.2020, які пояснили, що стали очевидцями вказаного ДТП, яке виникло після здійснення обгону вищевказаним автомобілем їхнього автомобіля «Suzuki Sx4» номерний знак НОМЕР_2 , після чого водій цього автомобіля не справився з керуванням та з`їхав з проїжджої частини дороги та зіткнувся з деревом; фототаблицями від 05.12.2020.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що мало місце 05.12.2020 підтверджується: поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 від 05.12.2020, які пояснили, що по зовнішніх ознаках водій автомобіля, що потрапив у ДТП, перебував за кермом в нетверезому стані, а саме: з його ротової порожнини було чути різким запахом алкоголю; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.12.2020, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, показник тесту 1,99 проміле; протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 377309 від 05 грудня 2020.

Зазначені вище докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік в межах санкції статті КУпАП, що передбачає відповідальність за вчинене ним адміністративне правопорушення, яке є необхідне і достатнє для попередження нових правопорушень.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП і на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави, у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя З.М. Коліщук