Справа № 201/3908/21
Провадження № 3/201/2474/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12 квітня 2021 року о 09 годині 07 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі електроопори № 162 по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, де, при розвороті та зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Ніссан», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалась в зустрічному напрямку прямо. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що в час та місці зазначені в протоколі, керуючи автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_1 , він рухався по вул. Набережна Перемоги з боку ж/м Перемога в напрямку центра міста Дніпро та мав намір розвернутись в зустрічному напрямку, відповідно у напрямку ж/м Перемога, при цьому, знаходячись у місці для розвороту, він бачив, що назустріч по четвертій, крайній зліва, смузі рухається вантажівка, а по другій смузі легковий автомобіль, однак вони були далеко від нього, а тому він безперешкодно розпочав маневр розвороту, виїхавши на другу смугу, продовживши рух прямо, після чого несподівано відчув удар в задню частину свого автомобіля від зіткнення з іншим автомобілем, хоча, розпочинаючи маневр розвороту, він не заважав транспорту, що рухався йому назустріч, оскільки ці засоби не зменшували швидкість.

Водій ОСОБА_2 , будучи допитаною під час судового розгляду, суду пояснила, що вона, керуючи автомобілем «Ніссан», д/н НОМЕР_2 , рухалась прямо по своїй смузі з допустимою швидкістю, десь 55 км/год, в напрямку перехрестя з круговим рухом на ж/м Перемога в м. Дніпр, однак на шляху її руху попереду несподівано з`явився автомобіль «ВАЗ», водій якого при розвороті відразу змінив напрямок руху та виїхав перед нею на її смугу, не переконавшись в безпечності цього маневру, чим їй було спричинено аварійну ситуацій, у якій вона була вимушена екстрено гальмувати, однак уникнути зіткнення вона не мала можливості, при цьому вона не пам`ятає, чи перестроювалась безпосередньо перед зіткненням.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 12 квітня 2021 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між учасниками дорожнього руху відбулось під час маневрування водія ОСОБА_1 , який, здійснюючи розворот, виїхав на зустрічну частину дороги та змінив свою траєкторію руху зліва направо, навскіс перетинаючи смуги вже попутного напрямку рівнозначної дороги, по якій позаду наближалась водій ОСОБА_2 , внаслідок чого їх траєкторії руху перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ; фотографіями з місця ДТП, наданих під час судового розгляду потерпілою стороною, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; відеозаписом з камери зовнішнього спостереження, на якому зафіксовані обставини дорожньо-транспортної події під час руху її водіїв-учасників; поясненнями водія-учасника ДТП ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 131838 від 12 квітня 2021 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Вищевикладене повністю підтверджується долученим до матеріалів адміністративної справи відеозаписом з камери зовнішнього спостереження, ракурс якої охоплює ділянку дороги, по якій попередньо рухались водії-учасники цієї події, при цьому хоч вказаний відеозапис і не містить самого моменту зіткнення транспортних засобів між собою, однак на ньому зафіксовані обставини, що мали місце безпосередньо перед цим, зокрема зі змісту дослідженого відеозапису судом встановлено, що відповідні дані зафіксовані на відео повністю зіставляються з фактичними обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, а також дозволяють безпосереднього пересвідчитися суду у зафіксованих в ньому відомостях, зокрема про те, що водій автомобіля «ВАЗ», д/н НОМЕР_1 , здійснюючи розворот та виїжджаючи на зустрічну частину дороги, навскіс перетинає смуги загального потоку, які таким чином стають для нього попутними, при цьому останній, змінюючи напрямок руху зліва направо, наближається та виїжджає на смугу руху безпосередньо перед автомобілем «Ніссан», д/н НОМЕР_2 , стаючи для цього засобу перешкодою для руху, у зв`язку з чим траєкторії останніх перетинаються між собою, що в подальшому призводить до їх зіткнення між собою. Отже, зіставляючи отримані під час перегляду відеозапису фактичні дані з тим, що було повідомлено водіями-учасниками ДТП у судовому засіданні з приводу їх напрямків рухів та подальших намірів у їх зміні, суд приходить до висновку, що саме водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, оскільки останній, розвертаючись та змінюючи напрямок руху при виїзді на зустрічну частину дороги, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в тому числі тим, з якими він став рухатись попутно в загальному потоці, у зв`язку з чим саме дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності призвели до наслідків, які настали, а не інших учасників дорожнього руху, яких наражав на небезпеку своїми діями останній.

Оцінюючи як доказ зазначений відеозапис обставин дорожньо-транспортної події, потрібно звернути увагу, що його зміст повністю зіставляється з відомостями зафіксованими у схемі місця ДТП від 12 квітня 2021 року, зокрема відносно часу та місця зіткнення, дорожніх умов та обстановки на проїзній частині, а також взаємного розташування транспортних засобів після зіткнення, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який відповідно доводить наявність порушень п. 10.1 Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_1 .

Таким чином суд приходить до висновку про винуватість водія ОСОБА_1 , оскільки при розгляді справи встановлено, що саме останнім було змінено траєкторію руху у напрямку, по якому наближалась водій ОСОБА_2 , при цьому особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не було враховано дорожню обстановку та інтенсивність руху на вказаній ділянці дороги, а отже саме його дії знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали. ОСОБА_1 під час розвороту та подальшої зміни напрямку руху повинен був переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки не тільки перед початком свого маневрування, а також і в ході (впродовж) всього його здійснення, однак правопорушником при виборі смуги руху і прийомів керування транспортним засобом не була врахована дорожня обстановка та її інтенсивність на ділянці дороги, по якій позаду наближалась водій ОСОБА_2 , у зв`язку з чим їх траєкторії руху перетнулись між собою, так як водій ОСОБА_1 продовжив рух, виїжджаючи на смугу руху автомобіля «Ніссан».

З приводу зауважень сторони захисту про наявність недоліків у схемі місця ДТП та її невідповідності вимогам закону, необхідно зазначити, що суд, перевіривши її на відповідність вимогам п.п. 4, 5 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, вважає, що даний доказ був оформлений допустимим шляхом та належно відповідає обставинам зафіксованим в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема, на схемі місця ДТП було графічно зображено ділянку дороги, на якій сталось ДТП, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини, координати місця зіткнення та інші відомості необхідні для встановлення фактів та обставин, що мають значення для розгляду справи та підлягають доказуванню. Таким чином, слід вважати зауваження захисника щодо наявності двох місць зіткнення у відповідній схемі не істотними, оскільки вони не впливають на суть розгляду справи та не перешкоджають суду досягти завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, а також встановити обставини події адміністративного правопорушення, крім того останні надмірно не порушують прав та свобод учасників процесу та не впливають на реалізацію ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Також слід зазначити, що письмові пояснення свідків, які були відібрані патрульними поліції під час оформлення матеріалів цієї справи, суд не може покласти в основу прийнятого рішення, оскільки останні не були допитані безпосередньо у судовому засіданні, про це не клопотали сторони провадження, а тому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, не приводить їх показання. До того ж необхідно звернути увагу, що в поясненнях даних свідків переважно викладена лише їх власна думка щодо причин цього ДТП, разом з цим останніми не було конкретизовано механізм цієї пригоди, а лише загально описано його наслідки, а тому такі показання є оціночними судженнями, а не фактами, які на відміну від попередніх можливо довести або перевірити.

Позицію сторони захисту щодо того, що водій ОСОБА_2 рухалась на великій швидкості, що, на їх думку, могло призвести до наслідків, які настали, слід вважати не доведеною, оскільки вказані обставини не знайшли свого обґрунтування під час дослідження матеріалів адміністративної справи, а тому такі доводи суд вважає неприйнятними, виходячи з вимог допустимості та належності доказів по справі. Суд критично відноситься до вказаних аргументів сторони захисту ще й з огляду на те, що термін «велика швидкість» в даному випадку вважається оціночним поняттям та може не правильно трактуватись цією стороною або трактуватись у вигідну для них сторону. Вказані обставини мають суб`єктивний характер, оскільки швидкість автомобіля сприймається кожною особою індивідуально, а тому, з цієї точки зору, ці відомості не можуть бути визнані достовірними.

Аргументи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо порушення іншим водієм правил дорожнього руху не заслуговують на увагу в рамках розгляду даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в межах фактичних обставин, викладених в даному протоколі відносно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях Порушень правил дорожнього руху України. До того ж достовірно встановлено, що водій ОСОБА_2 вже деякий проміжок часу до зіткнення знаходилась в усталеному стані, тобто без зміни траєкторії руху, а отже її дії не могли викликати наслідки, що настали, остання рухалась у напрямку, який був обраний нею раніше, не наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, в той час коли саме водієм ОСОБА_1 під час маневрування було змінено напрямок руху, що призвело до наслідків, які настали.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «Ніссан».

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, суд враховує, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, а тому, з огляду на характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також те, що є обґрунтовані підстави, що останній не буде допускати подібного надалі, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі восьмисот п`ятдесяти гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі чотирьохсот п`ятдесяти чотирьох гривень.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко