ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Єлькіна В.Б. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави та стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.,

за участю:

захисника особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2020 року 16 жовтня 2020 року приблизно о 12 год.45 хв. ОСОБА_1 , працюючи барменом кальян бару Kitel, розташованого по вул. С.Стрільців, 8 у м. Дніпрі, перебував на робочому місці без засобів індивідуальної захисту, зокрема, без захисної маски, чим порушив вимоги п.п. 1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року та скоїв правопорушення за ст. 44-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Єлькін В.Б. просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги захисник Єлькін В.Б. посилається на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю будь-яких належних та достовірних доказів, що підтверджують здійснення останнім господарської діяльності. Вказує на те, що матеріали справи не місять відомостей, що ОСОБА_1 є посадовою особою кальяного бару Kitel, а також в матеріалах справи відсутня інформація про посадові обов`язки ОСОБА_1 , згідно яких саме до його повноважень належить слідкувати за дотриманням карантинних обмежень. Зазначає, що матеріали справи не місять жодного належного підтвердження, що ОСОБА_1 перебував 16 жовтня 2020 року у приміщенні кальяного бару Kitel без захисної маски, при цьому, ОСОБА_1 при складанні протоколу відносно нього стверджував, що о 12:45 год. у нього була 10-хвилинна обідня перерва і він приймав їжу, оскільки у той час у закладі не було жодного відвідувача. Вказує на те, що в матеріалах справи міститься відеозапис, на якому не відображено ані дати, ані часу проведення відеофіксації, не міститься жодних вказівок на прив`язку до місця, адреси, присутніх осіб, а відтак неможливо достовірно, без жодного сумніву встановити, що зйомка проводилась саме у кальяному барі Kitel, та саме 16 жовтня 2020 року.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у відповідності до вищезазначених вимог закону належним чином з`ясував обставини справи та надав належну оцінки наданим доказам, та прийшов до обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є законними, обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254-256 КУпАП; рапортом поліцейського; відеозаписом, з якого слідує, що ОСОБА_1 перебував на робочому місці без засобів індивідуального захисту, зокрема, захисної маски; а також іншими наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п.п. 1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами та доповненнями), на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

В апеляційній скарзі захисник, зокрема, не заперечує факту перебування ОСОБА_1 на робочому місці без вдягнутого засобу індивідуального захисту, а саме захисної маски, яка в нього була наявна з собою.

Таким чином, не дотримавшись передбачених заборон, ОСОБА_1 порушив встановлені постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» правила, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, ґрунтується на належних і допустимих доказах.

Доводи захисника про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю, є безпідставними.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду справи.

Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП порушення Правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

21 листопада 2020 року набрав чинності Закон України від 06 листопада 2020 року № 1000-ІХ Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), відповідно яким статтю 44-3 доповнено частиною другою такого змісту: Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З фабули адміністративного протоколу та встановлених судом першої інстанції обставин слідує, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке на даний час передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП України, оскільки за протоколом останньому інкримінуються дії за перебування в громадському приміщенні без засобів індивідуального захисту, а саме захисної маски.

Таким чином, санкція ч. 2 ст. 44-3 КУпАП України є такою, що поліпшує становище ОСОБА_1 (порівняно із цією ж санкцією ст. 44-3 КУпАП у редакції, що діяла до 21 листопада 2020 року).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Таким чином, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно відбуватись на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що Законом № 1000-ІХ пом`якшена відповідальність за адміністративне правопорушення, зокрема, за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту та цей Закон має зворотну силу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити оскаржувану постанову в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення та привести його у відповідність до ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, як такої, що поліпшує становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, а також враховуючи вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону України №1000-ІХ від 06 листопада 2020 року), у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Єлькіна В.Б. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП в частині накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 17 000 грн. в дохід держави змінити, зменшити розмір штрафу до 170 грн.

В іншій частині постанову суду залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот