Справа № 578/7/21
провадження № 3/578/35/21
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2021 року смт Краснопілля

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Зеря Ю.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії номер обслуги відділення інспекторів прикордонної служби «Миропілля», за ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення, права передбачені статтею 268 КУпАП, роз`яснені,

установила:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 30.12.2020 серії СхРУ №118275, складеного начальником відділу прикордонної служби «Краснопілля» майором ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_1 у період з 18.00 год. 20.12.2020 по 08.00 год. 21.12.2020 (мається виправлення на 22.12.2020) в умовах особливого періоду виконуючи наказ на охорону Державного кордону України з метою перевірки Державного кордону України молодшим прикордонного наряду «прикордонний патруль» з старшим сержантом ОСОБА_3 та старшим сержантом ОСОБА_4 в межах інформаційно-попереджувальних табличок № 458-484, під час перевірки Державного кордону України ознак порушення режиму та підготовки до порушення Державного кордону України не виявлено. 22.12.2020 під час перевірки Державного кордону України прикордонний наряд «Прикордонний патруль» на чолі з старшим прапорщиком ОСОБА_5 , виявлено ознаки порушення Державного кордону України в районі інформаційно-попереджувальної таблички № 477 (давність сліду до однієї доби), що виразилось у неякісній перевірці Державного кордону України 21.12.2020, будучи молодшим прикордонного наряду «Прикордонний патруль» на напрямку Попівка (РФ) Миропільське (Україна) в районі інформаційно-попереджувальної таблички № 477, що призвело до невиявлення ознак порушення Державного кордону України, чим порушив абз. 6 пп. 9 п. 5 Розділу ІІ «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» затвердженої Наказом МВС від 19.10.2015 № 1261, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні усно та у власних письмових поясненнях, доданих до матеріалів справи, ОСОБА_1 провину не визнав та пояснив, що 20.12.2020 по 21.12.2020 у період часу із 06:30 год. по 07:30 год. не їздив в районі іп/т №477 у зв`язку з пересіченою місцевістю та не ходив пішки, бо зазначив, що не має права залишати авто та водія без нагляду. Крім того, вказав що сніговий покрив порушено не було.

Заступник начальника відділу прикордонної служби «Краснопілля» ОСОБА_6 , який був присутнім у судовому засіданні, надав пояснення стосовно обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема пояснив, що у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення наявний факт виправлення дати виявлення ознак порушення ДК та підтвердив, що правильною слід вважати дату 22.12.2020. Також підтвердив, що ОСОБА_1 не мав права залишати службовий автомобіль без нагляду, а також водія та старшого прикордонного наряду без супроводу.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя дійшла наступних висновків.

За змістом частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, громадянин ОСОБА_1 притягається до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Частина 2 ст. 172-18 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду у вигляді накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Аналіз даної правової норми КУпАП дозволяє дійти висновку, що адміністративна відповідальність передбачена для спеціального суб`єкта - для службових осіб, військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, у своїй діяльності мають керуватися статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, якою визначено загальне поняття обов`язків військовослужбовців, статтею 16 цього Статуту, за якою кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються Статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, посадовими інструкціями, або прямо визначені законами та підзаконними актами. Обсяг дій та заходів, які вважають військовими обов`язками міститься і в ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Суб`єктивна сторона цього складу адміністративного правопорушення може проявлятися у виді порушення правил несення прикордонної служби, не виконання певних функцій.

Таким чином, для наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП доведенню підлягають ті факти, що військовослужбовець є службовою особою, порушення правил несення прикордонної служби мало місце під час виконання військової служби, в умовах особливого періоду.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП суду надані: протокол про адміністративне правопорушення серії СхРУ №118275 від 30.12.2020, пояснення ОСОБА_1 , військовий квиток серії НОМЕР_1 , витяг з Висновку службового розслідування за фактом з`ясування обставин порушення державного кордону на ділянці відповідальності впс «Краснопілля» тип (Б) віпс «Миропілля» (тип В) складений 29.12.2020.

У відповідності до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі змістом ст. 251 вказаного Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення передбачені статтею 256 КУпАП, згідно з якою у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Суд зауважує, що наданий протокол про адміністративне правопорушення серії СхРУ №118275 від 30.12.2020 не містить відмітки про те, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснені її права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП.

Присутній у судовому засіданні ОСОБА_1 факту роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтею 268 КУпАП не підтвердив.

Як зазначено вище, з протоколу про адміністративне правопорушення серії СхРУ №118275 від 30.12.2020 вбачається, що у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення наявний факт виправлення числа, а саме: незрозуміло, яким числом, 21 чи 22 грудня 2020 року, під час перевірки прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на чолі з старшим прапорщиком ОСОБА_5 було виявлено ознаки порушення ДК в районі інформаційно-попереджувальної таблички №477, тоді як дослідивши витяг з Висновку службового розслідування за фактом з`ясування обставин порушення державного кордону на ділянці відповідальності впс «Краснопілля» тип (Б) віпс «Миропілля» (тип В), складений 29.12.2020, вбачаються розбіжності з вищевказаним протоколом, оскільки у Висновку (примітка до розділу І) зазначено: «21.12.2020 в період з 06:30 год. по 07:30 год. п/н на чолі з прапорщиком ОСОБА_7 , в межах іп/т №458-484 ознак порушень (підготовки для порушень) ДК не виявлено».

Присутній у судовому засіданні заступник начальника відділу прикордонної служби «Краснопілля» ОСОБА_6 не надав пояснень стосовно розбіжностей між обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення від 30.12.2020 серії СхРУ №118275 та Висновку службового розслідування за фактом з`ясування обставин порушення державного кордону на ділянці відповідальності впс «Краснопілля» тип (Б) віпс «Миропілля» (тип В), який складений 29.12.2020, щодо наявності у спірний період часу різних груп перевірок державного кордону.

Так у якості доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, до суду наданий сам цей протокол, письмові пояснення ОСОБА_1 , витяг з Висновку службового розслідування за фактом з`ясування обставин порушення державного кордону на ділянці відповідальності впс «Краснопілля» тип (Б) віпс «Миропілля» (тип В), складеного 29.12.2020.

Однак подані суду докази пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та витяг з Висновку службового розслідування містять суперечливі дані, а відтак не підтверджують обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Встановлені судом обставини свідчать про недоведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

При ухваленні судового рішення суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно статті 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовується як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі також - Конвенція)

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

За загальним правилом склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Відтак відсутність будь-якої з названих ознак виключає наявність складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, вбачається, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП України.

Стаття 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247 Кодексу).

Враховуючи факт недоведення умисного порушення правил несення прикордонної служби ОСОБА_1 , у судді відсутні підстави вважати вказану особу винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Відтак суддя доходить висновку на підставі п. 1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням положень ст. 283 КУпАП у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 245, 247, 251, 252, 268, 277, 280, 283-285, 287-291, 294 КУпАП, суддя

постановила:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області (стаття 294 КУпАП).

Суддя Ю.О. Зеря