Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/157/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Кавун Т. В.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2021 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2020 року

за участі:

захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 461717, складеного 04.10.2016 року, ОСОБА_1 поставлено у провину те, що він 04 жовтня 2016 року о 17 год. 10 хв., керуючи автомобілем «ГАЗ-2410», д.н.з. НОМЕР_1 , на польовій автодорозі м. Мала Виска с. Лозуватка, під час руху не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості в русі, рухався не до правого краю дороги, не надав пріоритету у русі автомобілю «Тойота Венза», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , в наслідок чого допустив зіткнення з ним, чим порушив вимоги підпункту «б» пункту 2.3, пунктів 10.11., 11.1., 11.2. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_1 закрито провадження в справі за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Закриваючи провадження у справі, щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції послався на те, що дорожньо-транспортна пригода мала місце на ґрунтовій дорозі, на яку з головної (асфальтованої) дороги виїхав та почав рухатися автомобіль «Тойота Венза», д.н.з. НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_3 . Суд врахував також і положення пунктів 16.2., 16.3., 16.14 та 16.15 Правил дорожнього руху, відповідно яким: на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку. У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Якщо головна дорога на перехресті змінює напрямок, водії транспортних засобів, які рухаються по ній, повинні керуватися між собою правилами проїзду перехресть рівнозначних доріг. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії, які рухаються по другорядних дорогах. Якщо неможливо визначити наявність покриття на дорозі (темна пора доби, грязь, сніг тощо), а знаки пріоритету відсутні, водій повинен вважати, що перебуває на другорядній дорозі.

Органом, що розпочав адміністративне переслідування не надано суду додаткових доказів з місця оформлення ДТП, окрім фотографії, протоколу про адміністративне правопорушення та схеми місця ДТП та надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом із цим, як вбачається з наданих працівниками поліції фотографії місця ДТП в напрямку руху автомобіля «Волга» під керуванням водія ОСОБА_1 мала місце розвилка (перехрестя) і він, як пояснював у судовому засіданні мав намір їхати лівіше по напрямку руху дороги, яка також уходила праворуч.

Аналіз вищезазначених показань учасників ДТП, свідків та матеріали справи у своїй сукупності дали суду підстави вважати, що в прямому причинному зв`язку із настанням ДТП та її насідками не знаходяться лише дії водія ОСОБА_1 , оскільки для того щоб зробити інший висновок, про винність лише водія автомобіля «Волга» необхідні належні і беззаперечні докази.

Із наведеного суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП.

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2017 року, апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Флоренка О.Ю. залишено без задоволення, а постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

20.10.2020 року представник СГ ТОВ «Агро-Віта» адвокат Тимченко С.В. звернувся до суду Маловисківського районного суду Кіровоградської області з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2017 року у справі № 392/1371/16-п про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2020 року, за наслідком розгляду, вказану заяву адвоката Тимченка С.В. задоволено. Скасовано постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2017 року, стосовно ОСОБА_1 та визнано останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій між іншого просить поновити строк на подання апеляційної скарги, а за наслідком апеляційного розгляду скасувати постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2020 року за заявою представника потерпілого адвоката Тимченка С.В. в інтересах СГ ТОВ «Агро-Віта» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування поважності пропуску строку на подання апеляційної скарги зазначає, що про вказану постанову йому та його захиснику - адвокату Титаренко Г.С. стало відомо 16 березня 2021 року під час судового засідання у цивільній справі №392/724/18 за позовом СГ ТОВ АГРО-ВІТА до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди. Так, головуючим суддею у даній цивільній справі ОСОБА_4 , в судовому засіданні 16 березня 2021 року, при розгляді вказаної цивільної справи повідомлено про долучення представником позивача СГ ТОВ «Агро-Віта» 12 січня 2021 року до матеріалів справи копії постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2020 року про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2017 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Разом з цим, будь-які судові виклики, копія постанови тощо по вказаній справі щодо перегляду постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2017 року за нововиявленими обставинами ,на адресу його постійного місця проживання чи на адресу його захисника Титаренко Г.С. - не надходили. Не повідомлялось про розгляд заяви за нововиявленими обставинами ні його, ні адвоката Титаренко Г.С. будь-яким іншим чином, ні в телефонному режимі, ні СМС повідомленнями, незважаючи на те, що на розгляді Маловисківського районного суду Кіровоградської області під головуванням судді Кавун Т.В. перебуває вказана вище цивільна справа 392/724/18, яка безпосередньо пов`язана зі справою №392/1371/16-п про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, де він є стороною у справі, а адвокат Титаренко Г.С., його представником. Дана цивільна справа перебуває на розгляді Маловисківського районного суду Кіровоградської області з 2018 року. Протягом жовтня 2020 року - січня 2021 року в зазначеній цивільній справі проводились судові засідання, однак суд не повідомив про перегляд постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2017 року за нововиявленими обставинами, хоча мав таку можливість.

З матеріалів справи лише вбачається, що судом направлялись судові повістки, але були повернуті адресату відправника, як зазначено на поштових конвертах, - «з підстав відсутності адресата за вказаною адресою», що не відповідає дійсності та свідчить про протиправність дій працівника поштового зв`язку, оскільки відповідно до довідки Маловисківської міської ради Маловисківського району Кіровоградської області від 22 березня 2021 року №1056 та його паспортних даних, він зареєстрований та постійно проживає разом із сім`єю з 2009 року за вказаною вище адресою.

На переконання ОСОБА_1 вказані протиправні дії працівника поштового зв`язку щодо належного вручення поштових повідомлень, позбавили його можливості приймати участь у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2017 року у справі №392/1371/16-п.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що статтею 459 КПК України, на яку посилається суд першої інстанції, дійсно передбачено перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами, але це стосується лише вироків та ухвал, які ухвалені або постановлені у кримінальних провадженнях, а діюча норма КПК України не розповсюджується на судові рішення, ухвалені в порядку КУпАП.

Застосування аналогії права в даному випадку є неприйнятним, оскільки це порушує загальні принципи судочинства, зокрема принцип правової визначеності.

Посилання на рішення ЄСПЛ в аспекті заявленого питання про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами є необґрунтованими, оскільки рішення ЄСПЛ у справах «Швидка проти України» здебільше регулюють такі інституційні питання, як доступ до апеляційного суду, несправедливість провадження і відсутність права на оскарження.

Враховуючи викладене постанова Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2017 року не може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами, відтак постанова Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2020 року про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2017 року у справі №392/1371/16-п про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, підлягає скасуванню.

Крім того, зі змісту оскаржуваної постанови від 18 грудня 2020 року вбачається, суд встановив, що , - «Відповідно до листа № 08-22//156/17-448-вих. від 27.06.2017 року Кропивницького відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, матеріали справи про адміністративне правопорушення № 392/1371/16-п повернуто до суду без надання висновку експерта». Однак, суд першої інстанції вибірково оцінив докази, оскільки матеріали повернуто за неможливістю проведення експертизи, з причин ненадання експерту вихідних даних, які ним зазначались в клопотанні та недопустимістю самостійного вибору експертом суперечливих вихідних даних з матеріалів даної справи.

Схема ДТП складена інспектором Маловисківського ВП не містить в собі всіх необхідних розмірних характеристик, що ставить під сумнів вказаний доказ з точки зору його допустимості і достовірності, що в свою чергу свідчить про поверхневий, однобічний і необ`єктивний збір матеріалів.

Працівники поліції фактично не встановили дані про розташування слідовою інформацією, що була виявлена під час огляду місця ДТП по відношенню до меж проїзної частини з урахуванням кривизни заокруглення на перетинанні доріг та з прив`язкою до бокової лінії, дані про точні координати заокруглень проїзної частини в районі місця ДТП; дані про траєкторію слідів гальмування автомобіля ГАЗ-2410 з урахуванням кривизни країв проїзної частини; дані про ширину проїзної частини в місці контактування транспортних засобів; дані про те, на якій відстані від місця зіткнення водій автомобіля ГАЗ-2410 мав можливість побачити автомобіль Тойота, та дані про те, на якій відставні від місця зіткнення водій автомобіля Тойота мав можливість побачити автомобіль ГАЗ 2410; дані про напрямок та величину подовжніх нахилів проїзної частини; дані про розташування автомобілів-учасників ДТП по відношенню один до одного та по відношенню до меж проїзної частини в момент їхнього первинного контактування; дані про швидкість руху автомобілів перед ДТП та про їхню завантаженість, не вжили заходів для встановлення свідків події, тощо.

Вказані недоліки не могли бути усуненні під час розгляд справи, а зазначені обставини відновленими і дослідженими в судовому засіданні.

Крім того, суд прийнявши до розгляду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови від 05 жовтня 2017 року не звернув увагу, що СТОВ «Агро-Віта» не було стороною у адміністративному провадженні, клопотання про участь у справі не заявляло. Коли та ким визнано потерпілою стороною СТОВ «Агро Віта», - є незрозумілим.

Під час розгляду справи СТОВ «Агро-Віта», не будучи стороною по справі, не заявляло клопотання про залучення його в якості потерпілого та про проведення автотехнічної експертизи, хоча і не було позбавлено такої можливості з урахуванням того, що Гноєвий перебував у трудових відносинах з СТОВ «Агро-Віта» та надав свої покази в даній справі. Відповідно, висновок експертного дослідження № 4 від 07.05.2018 року Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України, який проведений у 2018 році з метою подання доказів при розгляді цивільної справи №392/724/18 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю АГРО-ВІТА до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, не є нововиявленою обставиною, яка існувала на час розгляду справи але не була відома суду, а тому не може бути підставою для перегляду постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2017 року.

Перевіривши матеріали справи в частині заявленого клопотання, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення про час та місце розгляду справи за заявою про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, відсутні данні про вручення йому копії постанови у відповідності до ст. 285 КУпАП.

Враховуючи обставини, на які посилається ОСОБА_1 та враховуючи вимоги ст. 55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, з урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити.

Клопотання представника СГ ТОВ «Агро-Віта» адвоката Тимченка С.В. про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку не підлягають задоволенню виходячи з вищенаведеного.

В судове засідання апеляційного суду, представник СГ ТОВ «Агро-Віта» Тимченко С.В., будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, будь яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходило. З урахуванням положень ст. 268 КУпАП, приходжу до висновку, що неявка представника потерпілого не перешкоджає розгляду справи та можливо розглядати справу за відсутності зазначених осіб.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності адвоката Титаренко Г.С., яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП безумовному скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Як убачається з постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції приймаючи вказане рішення виходив з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, провадження у справах про адміністративне правопорушення, вважається кримінальним у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України»).

Виходячи з цього, на переконання суду першої інстанції оскільки, провадження у справах про адміністративне правопорушення вважається кримінальним, то до нього застосовуються норми КПК України, які регламентують процедуру перегляду рішення за нововиявленими обставинами та містять перелік даних обставин.

Отже, суд першої інстанції виходячи з положень ст.ст. 459, 460, 463, 467 КПК України, прийшов до висновку про можливість здійснення провадження у справі за нововиявленими обставинами постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2017 року.

Проте, вказане рішення суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України про адміністративне відповідальність, суперечить завданням суду визначених ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», отже є незаконним та підлягає безумовному скасуванню.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст.7 КУпАП, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Специфіка процесуальної діяльності при розгляді справ про адміністративне правопорушення визначає особливу процедуру оскарження рішень посадових осіб, які її здійснюють. Водночас право на оскарження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується встановленням у нормах КУпАП порядку і строків подачі (у деяких випадках і розгляду) скарг на рішення посадових осіб, в тому числі й судів.

У зв`язку з цим, главою 24 КУпАП передбачений інститут оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення, який є вихідною гарантією захисту прав учасників провадження.

Статтею 294 КУпАП передбачена можливість перегляду постанови суду у справі про адміністративне правопорушення в апеляційному порядку. Разом із цим, главою 24-1 КУпАП передбачений порядок перегляду постанови у справі про адміністративне правопорушення в разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.

Отже, чинний КУпАП не встановлює заборони або обмеження в реалізації права на оскарження до суду судових рішень у справах про адміністративні правопорушення, а навпаки, визначає процедуру оскарження судових рішень, яка в даному випадку була дотримана та реалізована потерпілим ОСОБА_3 , шляхом подання апеляційної скарги на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2017 року.

Тобто, національними судами України виконано положення ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» щодо права особи на ефективний засіб юридичного захисту.

Відповідно до ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи.

За допомогою чіткого визначення в КУпАП порядку оскарження (перегляду) судових рішень знаходить свою реалізацію конституційний принцип, закріплений у п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, щодо забезпечення оскарження рішення суду, за виключенням випадків, встановлених законом.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що чинний КУпАП не містить положень про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами. Проте, виходячи з практики ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції доходить до висновку про неможливість діяти у спосіб, не передбачений процесуальним законом, тобто в даному випадку - здійснити перегляд судового рішення в порядку, не визначеному КУпАП.

У відповідності до рішення ЄСПЛ у справі «Васильєв проти України» (заява №11370/02) від 21 червня 2007 року, повноваження судів вищої інстанції переглядати справи повинне використовуватись для виправлення судових помилок та неправильності у здійсненні правосуддя, а не для проведення нового розгляду справи. Перегляд справи не повинен розглядатися як замаскована апеляція, а сама лише можливість існування двох точок зору на предмет не є підставою для повторного розгляду справи. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У рішенні в справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року (заява № 23436/03), ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року), не є абсолютним воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Виходячи зі змісту вказаних норм закону, прийняття заяви представника СГ ТОВ «Агро-Віта» адвоката Тимченка С.В. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2017 року у справі № 392/1371/16-п про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, не відповідає нормам діючого національного законодавства та правовим позиціям, викладеним у вищезазначених рішеннях ЄСПЛ, а тому оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню, а заява підлягає поверненню особі, яка її подала.

Разом з цим, посилання суду першої інстанції на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Швидка проти України» є безпідставним та недоречним, оскільки ця справа стосувалася порушення права заявниці на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, гарантованого ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Однак ні в указаній статті, ні в указаній справі не йдеться про можливість оскарження постанов у справі про адміністративне правопорушення за нововиявленими обставинами.

Окрім того, апеляційний суд зауважує, що суд першої інстанції навіть за умови правильності застосування аналогії закону та посилаючись на норми кримінального процесуального закону України щодо перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, фактично вибірково та однобічно їх застосував. Зокрема, судом проігноровано вимоги ст. 461 КПК України щодо строку звернення про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; ст. 462 КПК України, якою встановлено вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Більш того, апеляційним судом встановлено, що в провадженні судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області Кавун Т.В. знаходиться цивільна справа № 392/724/18 (провадження № 2/392/97/19) за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю " АГРО-ВІТА" до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди. Дана справа перебуває на розгляді Маловисківського районного суду Кіровоградської області з 2018 року та безпосередньо пов`язана зі справою №392/1371/16-п про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Згідно положень ст. 3 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст.ст. 2, 7 ЗУ «Про Судоустрій та статус суддів» відповідно до яких декларується, що кожен має право на справедливий розгляд своєї справи неупередженим, безстороннім судом.

Положення чинного КУпАП не містять норм, які б регулювали питання відводу і самовідводу судді при вирішенні справ про адміністративні правопорушення.

Проте, відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

В рішенні Європейського суду у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10.12.2009) зазначено, що наявність безсторонності має визначатися (з огляду на п.1 ст.6 Конвенції) за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд загалом та його склад зокрема відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24.02.93, та «Ветштайн проти Швейцарії» заява № 33958/96). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають відносини, які розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10.06.96).

Таким чином, суддя районного суду Кавун Т.В., будучи об`єктивно обізнаною про безпосередній зв`язок справи №392/1371/16-п про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та цивільної справи №392/724/18 за позовом СГ ТОВ АГРО-ВІТА до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, не ініціювала питання про самовідвід, які викликають обґрунтовані сумніви в її неупередженості.

Враховуючи вищенаведене, постанова Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2020 року підлягає скасуванню, а заяву представника СГ ТОВ «Агро-Віта - Тимченка С.В. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2017року повернути особі, яка її подала.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку подання апеляційної скарги, задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , строк подання апеляційної скарги на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_1 скасувати.

Відмовити у прийнятті заяви представника СГ ТОВ «Агро-Віта», адвоката Тимченка Сергія Віталійовича про перегляд за нововиявленими обставинами постанови судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2017року.

Заяву представника СГ ТОВ «Агро-Віта», адвоката Тимченка Сергія Віталійовича про перегляд за нововиявленими обставинами постанови судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2017року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко