Справа № 541/1064/21
Номер провадження3/541/379/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області О. В. Ситник, за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали, які надійшли з Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кибинці Миргородського району Полтавської області, громадянки України, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої молодшою медичною сестрою в санаторії МВС (м. Миргород), РНОКПП суду невідомий, до адміністративної відповідальності раніше не притягувалася

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В період час з 07.04.2021 року та по теперішній час громадянка ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство психологічного характеру, що виражається в ображанні нецензурною лайкою, штовхання, психологічний тиск стосовно своєї матері ОСОБА_2 за місцем проживання. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила наступне, що житловий будинок який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та де вона фактично проживає із своєю матір`ю ОСОБА_2 1949 року народження - належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом . Після того , як помер її батько , а чоловік її матері і вона оформила житловий спадковий будинок на своє ім`я , при тому що мати добровільно відмовилась від обов`язкової долі , то почалися конфлікти . Також в цьому житловому будинку проживає її чоловік, мати має окрему кімнату , 7 квітня 2021 року був скандал та працівники поліції склали припис . Мати постійно свариться , все щоб я не зробила , все не так. Поряд живе її рідний брат ОСОБА_3 із своєю сім`єю , дружиною . 28 квітня 2021 року як пояснила ОСОБА_1 вона була на роботі , а її мати була відсутня 3 дні , бо гостювала у її знайомого чоловіка, ключа від будинку у неї немає . Їй на роботу зателефонували працівники поліції та повідомили, що її мати викликала їх , оскільки не може потрапити у будинок . Коли вона приїхала додому , то мати була у дворі . Після чого вона відкрила двері та впустила матір , працівники поліції приїхали тоді коли мати була вже у будинку , матір вона не ображала нецензурною лайкою та не штовхала . На запитання судді - ОСОБА_1 відповіла, що у матері відсутній ключ від будинку , оскільки почали пропадати речі коли вона перебуває на роботі , а на сьогодні вона вже вхідні двері не зачиняє , а зачиняє тільки свою кімнату . Тобто свою вину визнала тільки в тому , що був такий факт , що коли мати приїхала додому , то у неї не було ключа .

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 217, 221, 246, 254 КУпАП суддя розглядає справи про адміністративні правопорушення лише в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року у справі «Zand v.Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст.6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий не маючи юрисдикції судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Із письмового пояснення ОСОБА_2 вбачається, що вона проживає за адресою АДРЕСА_2 разом із своєю дочкою ОСОБА_1 та з боку якої по відношенню до останньої здійснюється психологічний тиск , ображає нецензурною лайкою та нецензурні жести ( а.с. 4) із письмового пояснення ОСОБА_4 яка проживає за адресою АДРЕСА_3 вбачається, що 28.04.2021 року о 9 годині 30 хвилин до неї додому прийшла її рідна тітка ОСОБА_2 , та повідомила, що не може потрапити до житла в якому проживає тому, що її дочка ОСОБА_1 зачинила вхідні двері до житла та не залишила їй ключів , по цьому приводу її тітка викликала працівників поліції щоб розібратись по даному факту. ( а.с. 5) Із письмових пояснень ОСОБА_5 вбачається, що вона проживає за адресою АДРЕСА_3 , по сусідству проживає її свекруха ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_1 , які постійно конфліктують останні два роки . Свекруха скаржиться їй на свою дочку відносно неналежного відношення до неї і вона вважає, що в конфліктах винна ОСОБА_1 ( а.с. 6) , з письмового пояснення самої ОСОБА_1 вбачається, що вона вважає, що її брат ОСОБА_6 налаштовує їхню матір ОСОБА_2 щоб остання вчиняла сварки та викликала поліцію відносно неї. Конфлікти тривають близько двох років. ( а.с.7) З протоколу про адміністративне правопорушення який складено 28.04.2021 року відносно ОСОБА_1 Серія ГР № 245989 вбачається, що в період часу із 07.04.2021 року та по теперішній час громадянка ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство психологічного характеру , що виражається в ображанні нецензурною лайкою , штовханням , психологічним тиском відносно своєї матері ОСОБА_2 за місцем проживання , чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ( а.с. 2).

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч.1 ст. 173-2 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що при розгляді зазначене вище правопорушення повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства. У зв`язку із цим при розгляді адміністративного матеріалу, при наданні оцінки доказам та вирішенні питань про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, законності та обґрунтованості судового рішення, суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Застосувавши до цієї справи принципи кримінального провадження суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення не може ґрунтуватись на припущеннях, приймається у разі доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а усі сумніви, які виникають у ході провадження у справі тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. В даному випадку даний протокол не може бути взятим як доказ про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки він не підтверджує факту вчинення насильства в сім`ї , що виразилось у ображанні нецензурною лайкою та штовханиною ОСОБА_1 своєї матері ОСОБА_2 , а докази які це доводили б не надані стороною що склала адміністративний протокол.

Зважаючи на викладене та враховуючи позицію ЄСПЛ щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації», суд приходить до висновку про те, що даний протокол - не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого звинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді від штрафу до арешту .

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення правопорушниці, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в протоколі зазначені одні дії , які підпадають під санкцію ч. 1 ст. 173 2 КУпАП , а саме ображання нецензурною лайкою , штовханням , психологічним тиском , а з пояснень самої ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та пояснень свідків вбачається зовсім інші дії , а саме що ОСОБА_2 не могла 28 квітня 2021 року потрапити до житлового будинку , оскільки ОСОБА_1 не залишила останній ключів від будинку- то суддя приходе до висновку , що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.7, 33,173-2, ч.1 ст.247, 280, 283, 289,294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. В. Ситник