ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/784/21 Справа № 188/244/21 Суддя у 1-й інстанції - БурдаП.О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційні скарги захисника Харченка Сергія Вікторовича, який дії в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Окрім того, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. 00 коп.

Згідно з оскаржуваної постанови, 27 лютого 2021 року о 13 годині 30 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем «NISSAN PATROL» реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» АRСЄ0240 в присутності двох свідків. Прилад показав 1,85 проміле.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням захисник в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження постанови, в яких просив поновити пропущений ним строк апеляційного оскарження, постанову скасувати та провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обгрнутовуючи поважність пропуску строку захисник посилається на те, що оскаржуване рішення судом було постановлено за відсутності ОСОБА_1 , належним чином не повідомленого про час, дату та місце розгляду справи, а його копію ним отримано було лише 15.05.2021, а тому, на переконання захисника, строк є таким, що пропущений з поважних причин.

Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права. Захисник вказує, що матеріали справи не містять жодних доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинення працівниками поліції, зокрема це не підтверджується і відеозаписом наданим працівниками поліції. До того ж, адвокат вказує, що поліцейськими було порушено порядок огляду особи на стан сп`яніння, оскільки такий огляд було проведено за допомогою Алкотестеру Drager Alkotester-6810, який не відноситься до числа дозволених газоаналізаторів на території України. Поліцейські не запитували у ОСОБА_1 чи згоден він з результатами тесту, та не виконали вимоги Інструкції, щодо направлення особи до найближчого закладу охорони здоров`я, про, що свідчить і відсутність в матеріалах справи направлення на такий огляд. Захисник зазначає, що Акт огляду на стан сп`яніння також не може бути допустимим доказом у справі, оскільки не містить ні дати складення, ні підпису ОСОБА_1 про ознайомлення з його змістом, в той час як його підзахисний був категорично не згоден з результатами огляду. Окрім того, захисник вказує і на порушення працівниками поліцій вимог закону під час складання протоколу, а саме не роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки, а протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Захисник звертає увагу, на порушення судом права на захист ОСОБА_1 , через розгляд справи за його відсутності, належним чином не повідомленого про час, дату та місце її розгляду, в той час як ОСОБА_1 не є фахівцем в галузі права, а працівниками поліції не роз`яснено йому порядок та строки розгляду справи у суді. До того ж, ОСОБА_1 з 15.03.2021 по 09.04.2021 знаходився на лікарняному, а тому постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, а копію оскаржуваного рішення ОСОБА_1 отримано 15.04.2021, тому вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови й приходить до висновку, що з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, цей строк слід поновити.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті заявлених у ній вимог, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а згідно ст. 248 цього Кодексу розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і судом, який розглядає справу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи, а відповідно до п. п. 2, 3 ст. 278 цього Кодексу, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім іншого, такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Так, матеріалами справи підтверджено, що суд першої інстанції 17.03.2021 розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , належним чином не повідомленого про час, дату та місце її розгляду.

При цьому, ОСОБА_1 було надано апеляційному суду листок непрацездатності серія АДУ №130133, відповідно до якого, ОСОБА_1 перебував на лікарняному з 15.03.2021 по 13.04.2021, отже не міг прийняти участь у судовому засіданні через хворобу.

Виходячи з того, що судом при розгляді справи не були дотримані вимоги ст. 268 КУпАП, зазначені обставини є безумовною підставою для скасування постанови у зв`язку з порушенням права на захист ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

На переконання суду апеляційної інстанції, вина ОСОБА_1 повністю підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 481582 від 27 лютого 2021 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що у їх присутності водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер», який показав 1,85 % проміле та відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Твердження захисника про те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, повністю спростовуються матеріалами справи, зокрема письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він вказував, що 27.02.2021 рухаючись по дорозі Знамянка-Луганськ-Ізварино, заснув за кермом транспортного засобу, внаслідок чого потратив в ДТП, що підтверджується постановою Петропавліського районного суду Дніпропетровської області від 17.03.2021, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, яка набрала законної сили 30 березня 2021 року.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані наркотичного та алкогольного сп`яніння, яка настає за умови наявності результатів огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

При цьому, як видно з результатів Alkotest 6810 Драгер, його показниками встановлено, що ОСОБА_1 перебував стані алкогольного сп`яніння з цифровим показником 1,85 проміле алкоголю в крові.

Щодо тверджень захисника, про порушення працівниками поліції Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, через те, що ОСОБА_1 не погоджувався із результатами Драгеру, про те працівниками поліції не було запропоновано йому пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, суд вважає їх неспроможними, та вони повністю спростовуються матеріалами справи, зокрема поясненнями свідків та самого ОСОБА_1 , наявними в матеріалах справи.

При цьому, як видно із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був належним чином ознайомлений з його змістом, про що свідчать його підписи в ньому, та жодних заперечень не мав, тому суд розцінює таку позицію ОСОБА_1 та його захисника, як спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Щодо доводів захисника про відсутність в матеріалах справи направлення на проходження медичного огляду, то вони є безпідставними, оскільки відповідно до Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735 дане направлення надається водієві для проходження огляду в закладі охорони здоров`я, в той час коли ОСОБА_1 після проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою Alkotest 6810, відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Отже, на переконання апеляційного суду протокол про адміністративне правопорушення був складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, та істотних недоліків, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не має, та дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 № 1452/735.

Доводи скарги про те, що мало місце використання працівниками медичного закладу газоаналізатору Alkotester 6510, щодо якого відсутні відомості щодо перебування у справному стані не приймаються до уваги, з огляду на те, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, у встановленому законом порядку, він відмовився.

З огляду на викладене, доводи сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є неспроможними та такими, що спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи і суд апеляційної інстанції їх розцінює як спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд виходить з такого.

Так, відповідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, (в редакції Закону № 114-IX від 19.09.2019), якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Разом з цим, зі змісту ст. 33 КУпАП вбачається, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах статті, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Отже, апеляційний суд, накладаючи адміністративне стягнення, враховуючи особу ОСОБА_1 , те що він притягується до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку, й інші обставини справи, вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Разом з цим, у зв`язку з накладенням стягнення за вчинення адміністративного правопорушення на ОСОБА_1 , слід стягнути й судовий збір, передбачений ст.40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника Харченка Сергія Вікторовича, який дії в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2021 року задовольнити.

Поновити захиснику Харченку Сергію Вікторовичу, який дії в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2021 року.

Апеляційні скарги захисника Харченка Сергія Вікторовича, який дії в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністратвине стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко