Справа № 305/839/21
Номер провадження 3/305/354/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2021. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Марусяк М.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Рахівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, українця мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодруженого, військовозобов?язаного,

за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №743732 вбачається, що 14 березня 2021 року, близько 17 години 30 хвилин, в с.Лазещина, по вул. Центральній, Рахівського району, Закарпатської області, водій ОСОБА_1 , здійснював нерегулярні перевезення пасажирів з смт. Ясіня до м. Умань, без захисної маски що закриває ніс та рот у тому числі виготовленої самостійно під час введення карантинних заходів. Таким чином, ОСОБА_1 порушив постанову Кабінету Міністрів України № 1236 та постанову Кабінету Міністрів України №154 від 24.02.2021.п.3.5 пп 11

В судове засідання, ОСОБА_1 , не з?явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Адвокат Мельник Олег Федорович, в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Так, ст.44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст.44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Крім того, суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, є уповноважена особа суб`єкта господарювання.

Відповідно до ст.55 Господарського Кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Суд також враховує, що згідно ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а, відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначену ст. 255 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейським було порушено вимоги ст.255 КУпАП та не зібрано достатньої кількості доказів, які б підтверджували його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Так, поліцейським СРПП Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області Савляком В.В. не додано до матеріалів справи відповідних доказів про здійснення громадянином ОСОБА_1 перевезення пасажирів, а також й інших доказів, як свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, доказів на підтвердження права на зайняття господарською діяльністю з перевезення пасажирів автобусом.

Згідно п.3-5 підпункту 11 постанови КМУ за № 1236 від 09.12.2020 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" - На території регіонів, на яких установлений "червоний" рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів (посадки та висадки) автомобільним, залізничним транспортом, крім транзитних перевезень та перевезень: легковими автомобілями, кількість пасажирів, включаючи водія, в яких не більше п`яти осіб без урахування дітей віком до 14 років; службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами підприємств, закладів та установ в межах кількості місць для сидіння і виключно за маршрутами руху, про які поінформовано не менше ніж за два дні органи Національної поліції; пасажирів спеціальними залізничними рейсами у внутрішньому сполученні, рішення щодо яких приймається в кожному конкретному випадку перевізником за заявками обласних державних адміністрацій за погодженням з Міністерством інфраструктури та Міністерством охорони здоров`я, а також у приміському залізничному сполученні за рішенням перевізника, прийнятим за поданням чи за погодженням з обласною державною адміністрацією."

Порушень вказаної постанови з боку ОСОБА_1 не відбулося, оскільки до протоколу проадміністративне правопорушення не додано доказів на підтвердження посадових обов`язків водія та доказів підтверджуючі те, що до відома ОСОБА_1 доводились правила перевезення згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України № 154 від 24 лютого 2021 року, сам ОСОБА_1 не перебував на посаді яка здійснює господарську або організаційну діяльність, то останній не є суб`єктом інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Крім того, до протоколу не долучено пояснень свідків, які були пасажирами даного ТЗ або будь-яких інших осіб, документів на підставі яких здійснювалось перевезення, даних про підстави та повноваження щодо здійснення пасажирських перевезень, документів які засвідчують право керування транспортним засобом, реєстраційних документів на транспортний засіб, які вказують про кількість місць для сидіння, тощо. Не зафіксовано точну кількість пасажирів ТЗ, кількість місць у ТЗ.

Крім того, до протоколу не надано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, маршрутного листа, особи щодо якої складено протокол, що створює об`єктивні перешкоди у встановленні наявності чи відсутності факту здійснення перевезення особою, що притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП не здобуто належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, відповідно до ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 251, 256, 280, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.44-3 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір в сумі 454 гривні віднести за рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скаргав судову палату до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області протягом 10 діб з моменту її проголошення.

Суддя Рахівського районного суду: М.О. Марусяк