Справа № 308/3167/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.01.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І.І., представника ОСОБА_1 - адвоката Чернобука Я.Л., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил № 33/4806/420/20 за апеляційною скаргою захисника - адвоката Чернобука Я.Л. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02. 04. 2020.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот) грн. із конфіскацією на користь держави безпосередніх предметів правопорушення, а саме: м`ясо в`ялене з додаванням солі у вакуумній упаковці виробника «Prosciutto Crudo Stagionato disossato», торговельної марки «TRANCIO ANONIMO», країна виробництва - Італія, загальною кількістю 458 упаковок, загальною вагою 516,75 кг.; м`ясо в`ялене з додаванням солі у вакуумній упаковці виробника «Prosciutto Crudo Stagionato disossato», торговельної марки «ORO-MIX-IN TANCI», країна виробництва - Італія, загальною кількістю 130 упаковок, загальною вагою 106,05 кг.; м`ясо в`ялене з додаванням солі у вакуумній упаковці виробника «Prosciutto Crudo al trancio», торговельної марки «Dal Salumiere», країна виробництва - Італія, загальною кількістю 14 упаковок, загальною вагою - 17,804 кг.
Стягнуто ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн.
Формою проходження митного контролю України ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «зелений коридор».
При усному опитуванні ОСОБА_1 заявив, що переміщує через митний кордон України виключно особисті речі та заперечив наявність у нього будь-яких товарів в обсягах, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами та підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України.
В ході митного контролю зазначеного транспортного засобу та речей ОСОБА_1 були виявлені не заявлені під час усного опитування продукти харчування іноземного виробництва, а саме: м`ясо в`ялене з додаванням солі у вакуумній упаковці виробника «Prosciutto Crudo Stagionato disossato», торговельної марки «TRANCIO ANONIMO», країна виробництва - Італія, загальною кількістю 459 упаковок, загальною вагою - 518,0 кг.; м`ясо в`ялене з додаванням солі у вакуумній упаковці виробника «Prosciutto Crudo Stagionato disossato», торговельної марки «ORO-MIX-IN TANCI», країна виробництва - Італія, загальною кількістю 132 упаковки, загальною вагою - 107,8 кг.; м`ясо в`ялене з додаванням солі у вакуумній упаковці виробника «Prosciutto Crudo al trancio», торговельної марки «Dal Salumiere», країна виробництва - Італія, загальною кількістю 15 упаковок, загальною вагою - 19,0 кг.
Загальна кількість виявленого товару 606 упаковок, а загальна вага складає - 644,8 кг.
Виявлені продукти харчування переміщувались через митний кордон України ОСОБА_1 у салоні відсіку автомобіля серед особистих речей громадянина та знаходились у 22-х картонних коробках та 6-ти дорожніх сумках. Вищезазначений товар громадянин України ОСОБА_1 визнав своєю власністю. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався.
Таким чином, на переконання суду першої інстанції ОСОБА_1 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщував через митний кордон України, обравши формою проходження митного контролю проходження (проїзд) через «зелений коридор» товари, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України.
Захисник - адвокат Чернобук Я.Л. подав на постанову судді апеляційну скаргу в якій просить постанову судді в частині конфіскації вилученого товару скасувати та повернути його ОСОБА_1 для належного митного оформлення або зворотного вивозу за межі України. Посилається на те, що судом належним чином не взято до уваги пояснення ОСОБА_1 і заперечення захисника про повідомлення інспектора митниці про наявність переміщуваних через митний кордон України для власних потреб продуктів харчування і надання при цьому відповідних документів. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не знав про обсяги дозволених норм переміщення товарів унаслідок відсутності будь-якої інформації на стендах митного посту «Тиса». Вважає, що митним органом і судом помилково визнано зазначені м`ясні вироби, як товар, переміщення якого через митний кордон України обмежено законодавством України, оскільки в даному випадку мало місце переміщення такого товару в обсягах, що перевищують неоподатковану норму, про що свідчить частковий пропуск на територію України м`ясних виробів. На його думку, відповідно до санкції ст. 471 МК України вказані м`ясні вироби конфіскації не підлягають, оскільки їх переміщення через митний кордон України не заборонено або не обмежено законодавством України.
Будучи належними чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо нього не з`явив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу
за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Крім того апеляційний суд враховує думку захисника Чернобука Я.Л. про розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 , який обізнаний про день та час судового засідання.
Апеляційний суд заслухав пояснення захисника - адвоката Чернобука Я.Л., який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, заперечення представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І.І., який вважає постанову суд законною та обґрунтованою, перевірив матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 280 КУпАП, повно і всебічно дослідив матеріали справи та зібрані докази, вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та обгрунтував свої висновки.
Згідно ч. 1 ст. 378 МК України пропуск на митну територію України товарів, що класифікуються в 1 - 24 групах УКТ ЗЕД та ввозяться громадянами для вільного обігу, в будь-яких обсягах не дозволяється.
Згідно ч. 2 п. 3 цієї статті обмеження не поширюється на харчові продукти для власного споживання на суму, яка не перевищує еквівалент 200 євро, що ввозяться в порядку та обсягах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21. 05. 2012 № 434 «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України харчових продуктів для власного споживання», громадяни можуть ввозити на митну територію України харчові продукти для власного споживання на загальну суму, яка не перевищує еквівалент 200 євро на одну особу, в таких обсягах: в упаковці виробника, призначені для роздрібної торгівлі, - у кількості не більше ніж одна упаковка або загальною масою, яка не перевищує 2 кілограмів, кожного найменування на одну особу. Згідно п. 2 Постанови під час ввезення громадянами на митну територію України зазначених харчових продуктів здійснюється їх декларування (шляхом вчинення дій, усно або письмово за бажанням власника таких продуктів або на вимогу посадової особи митниці).
В порушення вказаних вимог, в ході митного контролю транспортного засобу ОСОБА_1 були виявлені не заявлені під час усного опитування продукти харчування іноземного виробництва, а саме: м`ясо в`ялене з додаванням солі у вакуумній упаковці виробника «Prosciutto Crudo Stagionato disossato», торговельної марки «TRANCIO ANONIMO», країна виробництва - Італія, загальною кількістю 459 упаковок, загальною вагою 518,0 кг.; м`ясо в`ялене з додаванням солі у вакуумній упаковці виробника «Prosciutto Crudo Stagionato disossato», торговельної марки «ORO-MIX-IN TANCI», країна виробництва - Італія, загальною кількістю 132 упаковки, загальною вагою 107,8 кг.; м`ясо в`ялене з додаванням солі у вакуумній упаковці виробника «Prosciutto Crudo al trancio», торговельної марки «Dal Salumiere», країна виробництва - Італія, загальною кількістю 15 упаковок, загальною вагою - 19,0 кг.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що державний інспектор ВМО №1 м/п «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби ОСОБА_4 був упереджений при проведенні митного контролю та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу та обмови ОСОБА_1 у порушенні митних правил, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи, - на такі дані не вказується і в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
Як такі, що будь-яким чином не спростовують факту порушення ОСОБА_1 митних правил та не впливають на висновки суду першої інстанції про наявність у його діях складу, передбаченого ст. 471 МК України порушення митних правил, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не надав належної уваги доводам сторони захисту щодо повідомлення ОСОБА_1 інспектора митниці про наявність в його автомобілі продуктів харчування.
Отже суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, зокрема, порушення встановленого порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України, обравши формою проходження митного контролю проходження (проїзд) через «зелений коридор» товарів, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України.
Враховуючи викладене, наведені в апеляційній скарзі доводи захисника Чернобука Я.Л. щодо незаконності та необґрунтованості постанови суду першої інстанції, є безпідставними.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 самостійно обравши «зелений коридор» для проходження митного контролю, своїми діями заявив, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню і не підпадають під встановлені законодавством обмеження щодо ввезення на митну територію України, а отже, порушив порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на положення ст. 68 Конституції України, згідно яких кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Враховуючи вищевикладене апеляційний суд приходить до висновку, що доводи захисника, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення, на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 471 МК України.
Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.
Судом першої інстанції цим обставинам та наявним у справі доказам дано всебічну оцінку та з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини, майнового стану та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ст. 471 МК України і накладено стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 466 МК України, адміністративне стягнення за порушення митних правил не може бути застосоване інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.
Санкція ст. 471 МК України, за порушення проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю, за переміщення через митний кордон України товарів, переміщення яких законодавством України заборонено або обмежено, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, передбачає відповідальність у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а у разі, якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких заборонено або обмежено законодавством України, також конфіскацію цих товарів.
Доводи апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на скоєння адміністративного правопорушення, про що свідчить його налаштованість при потребі сплатити митні платежі, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту порушення ОСОБА_1 митних правил за ст. 471 МК України, а також не впливають на вид та розмір накладеного на ОСОБА_1 стягнення.
Доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що м`ясні вироби конфіскації не підлягають, оскільки їх переміщення через митний кордон України не заборонено та не обмежено законодавством України, слід визнати необґрунтованими з огляду на наступне.
Згідно ст. 197 МК України, у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та їх митне оформлення здійснюються органами доходів і зборів на підставі отриманих з використанням засобів інформаційних технологій документів, які підтверджують дотримання зазначених обмежень, виданих державними органами, уповноваженими на здійснення відповідних контрольних функцій, іншими юридичними особами, уповноваженими на їх видачу, якщо подання таких документів органам доходів і зборів передбачено законами України.
Обмеження щодо ввезення громадянами товарів на митну територію України встановлені ст. 378 МК України, відповідно до якої, пропуск на митну територію України товарів, що класифікуються в 1-24 групах УКТ ЗЕД (продукти харчування) та ввозяться громадянами для вільного обігу, в будь-яких обсягах не дозволяється. Обмеження, встановлене частиною першою цієї статті, не поширюється на харчові продукти для власного споживання на суму, яка не перевищує еквівалент 200 євро, що ввозяться в порядку та обсягах, визначених Кабінетом Міністрів України, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України №434 від 21. 05. 2012 «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України харчових продуктів для власного споживання», згідно якої громадяни можуть ввозити на митну територію України харчові продукти для власного споживання на загальну суму, яка не перевищує еквівалент 200 євро на одну особу, у кількості не більше ніж одна упаковка або загальною масою, яка не перевищує 2 кілограмів, кожного найменування на одну особу.
Таким чином, згідно протоколу про порушення митних правил, у ОСОБА_1 встановлено наявність товару - м`ясних виробів різних торговельних марок в загальній кількості 606 упаковок та загальною вагою 644,8 кг, переміщення якого через митний кордон України обмежено законодавством України.
Оскільки санкція ст. 471 МК України передбачає безальтернативну санкцію накладення штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян разом з конфіскацією товару, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, тому незастосування даного виду стягнення прямо суперечить вимогам чинного законодавства України, що є неприпустимим.
Висновок суду про застосування стягнення у виді конфіскації предметів порушення митних правил належним чином вмотивоване, а доводи апеляційної скарги про наявність підстав для застосування щодо вилучених товарів митного режиму реекспорту також є необґрунтованими, оскільки не узгоджуються з положенням ст. ст. 85-89 МК України щодо застосування митного режиму реекспорту.
Враховуючи викладене, порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни немає, а тому апеляційна скарга захисника адвоката Чернобука Я.Л. задоволенню не підлягає.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу захисника адвоката Чернобука Я.Л. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02. 04. 2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ст. 471 МК України,- без змін.
Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя