Провадження № 33/4820/104/21
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Бачук К.О., захисника Сердюка В.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з нього на користь держави 420 грн 40 коп судового збору.

За постановою судді, 01 листопада 2020 року о 01 год 15 хв ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Део Нексія», номерний знак НОМЕР_2 , у місті Хмельницькому на вулиці Кам`янецькій з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, сповільненість мови, неприродна блідість обличчя. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку.

У діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 18 грудня 2020 року та закрити провадження у справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Уважав, що оскаржувана постанова судді є такою, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Посилався на те, що, своїми діями поліцейський взводу №2 роти №4 БУПП в Хмельницькій області ОСОБА_2 порушив приписи Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Також порядок огляду, передбачений вказаною Інструкцією, дотримано не було, оскільки лабораторні дослідження не проводились, що слідує з акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2467 КНП «ХОЗЗНПД» ХОР від 01 листопада 2020 року.

Крім того, згідно з ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог, вважається недійсним.

За таких обставин, а саме за відсутності доказів вчинення правопорушення та не дотримання вимог Інструкції, справа про адміністративне правопорушення щодо нього підлягає закриттю.

Апелянт зазначав, що у відповідності з ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Сердюка В.С. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався.

Відповідно до п.2.5 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №415266 від 01 листопада 2020 року про виявлені в ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, сповільненість мови, неприродна блідість обличчя;

- висновком лікаря-нарколога від 01 листопада 2020 року №2467 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння;

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2467 від 01.11.2020 року про виявлення внаслідок цього огляду та лабораторних досліджень (аналіз сечі) стану наркотичного сп`яніння (амфетаміни);

- відеоматеріалами.

Дії ОСОБА_1 обґрунтовано кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

Безпідставним є твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння на місці зупинки (такий огляд йому не пропонувався).

Твердження ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП щодо їх обов`язку запропонувати пройти огляд саме на місці зупинки не ґрунтується на вимогах закону.

Так, відповідно до п.12 Розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, у разі наявності підстав уважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Згідно п.7 Розділу цієї інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Також відповідним відеозаписом зафіксовано факт проходження відповідного огляду у найближчому закладі охорони здоров`я, яким є КНП «ХОЗЗНПД» ХОР.

Переконливих доводів у апеляційній скарзі чи в судовому засіданні апеляційного суду, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови, не встановлено.

Уважаю, що обставини, на які звертав увагу ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, зокрема, проходження ним самостійно огляду об 11 год 30 хв у цьому ж медичному закладі в лікаря-нарколога з висновком: «тверезий», не спростовують та не впливають на доведення його вини та кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Інших доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були б підставою для закриття провадження, не надано.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції з додержанням вимог ст.33 КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та в межах санкції частини статті за дане адміністративне правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

Отже, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у справі з наведених в апеляційній скарзі мотивів відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду М.С. Матущак