справа № 208/4163/21
провадження № 3/208/2147/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Забєліна О.Л., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працює,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №489493 від 18.05.2021 року, 18.05.2021 р. близько 11:30 год. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , висловлювався на бік своєї матері гр. ОСОБА_2 нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився, через канцелярію надав письмові пояснення, з яких слідує, що 18.05.2021 р. він приїхав до матері та побачив що двері до її квартири взламані, тут же викликав поліцію. Поліцейські виписали йому штраф, який він оскаржив. З протоколом не згоден, вину не визнає.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження по даній справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення окрім іншого зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 18.05.2021 р. вчинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 .

З письмових пояснень ОСОБА_1 наданих ним на місці складання протоколу вбачається що 18.05.2021 о 10:57 він зателефонував матері, та вона повідомила що до квартири хтось ломиться, коли він приїхав то побачив в квартирі 3 невідомих йому людей, він викликав поліцію.

З письмових пояснень ОСОБА_2 слідує, що вона попросила знайомих вскрити замки в квартирі, так як син її зачинив, висловлювався нецензурно.

Жодних письмових пояснень 3 свідків, які були присутні при події до протоколу не долучено.

За приписами ст.9 КУпАП «Поняття адміністративного правопорушення» адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Для правильної кваліфікації ознак складу адміністративного правопорушення необхідно виявити такі пов`язані елементи, як об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єктивну сторону і суб`єкта правопорушення. Відсутність будь-якого з елементів ознак складу правопорушення виключає відповідальність.

За змістом диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Суб`єктивною стороною адміністративного правопорушення має бути прямий умисел, або ж вчинення правопорушення з необережності, однак у будь якому випадку особа має або ж свідомо допускати настання шкідливих наслідків або ж легковажно розраховувати на їх відвернення.

Таким чином обов`язковою умовою настання відповідальності за цією статтею є, зокрема, вчинення дій, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутня вина як у формі умислу так і в формі необережності, оскільки не доведено, що ОСОБА_1 застосував домашнє насильство відносно матері. Належних доказів скоєння ним правопорушеня матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно статті 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте, належних, допустимих та беззаперечних доказів, які б у своїй сукупності свідчили про те, що ОСОБА_1 вчинив насильство в сім`ї, матеріали справи не містять.

За таких обставинах, дослідивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які встановлюють наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 173-2, 247, 251, 252, 256 , 283, 284, 287-289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя О.Л. Забєліна