Провадження № 33/801/114/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Денишенко Т. О., за участі захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, Доровського В. В. адво-ката ОСОБА_1 , розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 , його захисника, адвоката Дудчика Олега Михайловича на постанову судді Вінниць-кого міського суду Вінницької області від 23 грудня 2020 року про притягнення до ад-міністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого адміністратором РК «Люди ф`южн плейс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -ці, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , за частиною першою статті 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 137404 від 27 листопада 2020 року у м. Вінниці по вул. 600-річчя, № 17, о 23.00 годині 27 листопада 2020 року у м. Вінниці по вул. 600-річчя, № 17 ОСОБА_2 , перебуваючи на по-саді адміністратора закладу РК «Люди ф`южн плейс», що надавав послуги громадсь-кого харчування, не припинив роботу закладу, який продовжував працювати після 22.00 години, допустивши таким чином порушення підпункту п`ятого пункту одинад-цятого постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641, за що передбачена відповідальність за статтею 44-3 КУпАП.

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2020 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчинені правопорушення, передба-ченого статтею 44-3 КУпАП, на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 420,40 гривень судового збору.

Не погоджуючись з такою постановою судді суду першої інстанції, захисник ОСОБА_3 адвокат Дудчик О. М. оскаржує її в апеляційному порядку, просить постанову суду скасувати, винести нову постанову про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Захисник вважає оскаржувану постанову винесеною з порушенням норм матеріального та про-цесуального права; суд формально підійшов до встановлення обставин справи. Стат-тею 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил карантину лю-дей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами за-конодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Відповідно до протоколу про адміністративне правопору-шення ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді адміністратора, не припинив роботу закладу, який надає послуги громадського харчування та продовжував працювати піс-ля 22.00 години, чим порушив вимоги підпункту п`ятого пункту одинадцятого поста-нови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641. Однак постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2020 року № 1100 внесені зміни до по-станови від 22 липня 2020 року № 641, а саме виключений її пункт одинадцятий. Крім того за даними протоколу ОСОБА_2 працює адміністратором закладу і не є суб`єктом господарювання, а поліцейськими не встановлено, чи відноситься до пов-новажень ОСОБА_2 вчиняти дії, направлені на припинення роботи РК «Люди ф`южн плейс» та чи є він тією відповідальною посадовою особою, яка наділена пов-новаженнями щодо встановлення режиму роботи вказаного закладу.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення захисника Доровського В. В. як осо-би, яка притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Дудчика О. М., який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи скарги, в межах якої суд переглядає справу, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга за-хисника ОСОБА_4 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завдан-ням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення у першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчи-нене адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне за-стосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилен-ня їх місцевим судом.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 137404 від 27 листопада 2020 року у м. Вінниці по вул. 600-річчя, № 17, ввечері 27 листопада 2020 року о 23.00 годині у м. Вінниці по вул. 600-річчя, № 17 ОСОБА_2 , перебу-ваючи на посаді адміністратора закладу РК «Люди ф`южн плейс», який надавав по-слуги громадського харчування, не припинив роботу закладу, що продовжував пра-цювати після 22.00 години, допустивши таким чином порушення підпункту п`ятого пункту одинадцятого постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641, за що передбачена відповідальність за статтею 44-3 КУпАП ( без зазначення конкретної частини цієї статті ).

Визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушен-ня, передбаченого статтею 44-3 КУпАП, суд першої інстанції вважав, що у справі зіб-рано достатньо доказів, які підтверджують вчинення ним порушення пункту одинад-цятого постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641.

Однак з такими висновками суду першої інстанції категорично погодитися не можна з огляду на наступне.

Стаття 44-3 КУпАП, зокрема її частина перша, передбачає адміністративну від-повідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, са-нітарно-протиепідемічних правил і норм, визначених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішен-нями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хвороба-ми. Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто такою, що відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічні, саніт-арно-протиепідемічні правила і норми та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про вста-новлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та ін-ші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, від-повідальність за які передбачена диспозицією статті 44-3 КУпАП.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про вста-новлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на тери-торії із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», встановлено з 01 серпня до 19 грудня 2020 року на те-риторії України карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27 листопада 2020 року ОСОБА_2 допущене порушення підпункту п`ятого пункту одинадцятого зазначеної постанови Кабінету Міністрів України.

Так підпунктом п`ятим пункту одинадцятого постанови Кабінету Міністрів Укра-їни від 22 липня 2020 року № 641 визначено, що на території регіону ( адміністра-тивно-територіальної одиниці ), на якій установлено «зелений» рівень епідемічної не-безпеки, забороняється робота після 22-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування без організації дозвілля ( ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо ), крім діяльності з надання пос-луг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замов-лень на винос. У свою на території регіонів ( адміністративно-територіальних оди-ниць ), на яких установлено «жовтий», «помаранчевий» та «червоний» рівні епідеміч-ної небезпеки вище-вказана заборона встановлена також.

Проте 13 листопада 2020 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2020 року № 1100, якою внесені зміни до постанови Ка-бінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 та виключений пункт оди-надцятий.

Однак суд першої інстанції, розглядаючи дану справу, не звернув увагу, що оформлення працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та притягнення його до адміністративної відповідаль-ності з урахуванням викладених обставин є незаконним.

Крім того слід зазначити, що адміністративна відповідальність за частиною пер-шою статті 44-3 КУпАП тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьо-му статтею 14 КУпАП визначено, що посадові особи підлягають адміністративній від-повідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установ-лених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського поряд-ку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких вхо-дить до їх службових обов`язків.

Як наслідок в даному випадку доказуванню підлягає факт порушення правил ка-рантину із зазначенням норми відповідного законодавчого акту, який було порушено, а також що притягнута до адміністративної відповідальності особа являється поса-довою особою і при цьому до її службових обов`язків входить забезпечення вико-нання правил карантину.

З матеріалів цієї справи про адміністративне правопорушення та постанови судді суду першої інстанції убачається недоведеність належними доказами вказаних обста-вин.

Так із протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 137404 від 27 листопада 2020 року слідує, що ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді адміністра-тора закладу РК «Люди ф`южн плейс», який надавав послуги громадського харчуван-ня, не припинив роботу закладу, що продовжував працювати після 22.00 години. Про-те уповноваженим на складання протоколу органом не додано фактичних даних, які б свідчили що ОСОБА_2 є посадовою особою та до його службових обов`язків входить забезпечення виконання правил карантину.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну на-правленість, тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Євро-пейського Суду з прав людини передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку. Суд не вправі на шкоду особі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністра-тивне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні пев-ного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних сво-бод ( рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти Укра-їни» від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, та «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04 ).

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`яз-ку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встанов-лених законом.

Враховуючи вищевикладене, склад адміністративного правопорушення, передба-ченого частиною першою статті 44-3 КУпАП, в діях ОСОБА_2 відсутній, то-му відповідно до пункту першого частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате під-лягає закриттю у разі встановлення відсутності події і складу адміністративного пра-вопорушення. Відповідно постанова судді Вінницького міського суду Вінницької об-ласті від 23 грудня 2020 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю з підстав, передбачених пунктом першим частини першої статті 247 КУпАП.

Керуючись нормами статей 7, 44-3, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 адвоката Дудчика Олега Михайловича задовольнити.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2020 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передба-чене частиною першою статті 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_2 -вича, закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Денишенко