Справа № 317/1215/21
Провадження № 3/317/595/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Ткаченко М.О., розглянувши матеріал, що надійшов з Відділу поліції №6 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює в ТОВ «Вест Петрол Маркет» на посаді оператора АЗК, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі,

за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

14.04.2021 до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №161062 від 10.03.2021, відповідно до якого 10.03.2021 о 08:00 на 516 км + 408 м а/д Т0803 Запоріжжя-Маріуполь, ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, невнятна річ, почервоніння білки очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а також від продуття алкотестеру «Драгер» водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

02.04.2021 через канцелярію суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Івлєва М.М. надійшло клопотання про закриття провадження у справі, обґрунтоване тим, що протокол відносно ОСОБА_1 складений з порушенням встановлених вимог, а саме не містить посилання на ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, що роз`яснюються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, у фабулі протоколу суть адміністративного правопорушення повністю не розкрита та точно не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою складений протокол, жодних доказів вини ОСОБА_1 окрім пояснень свідків у протоколі не вказано, відеозапис відсутній, пояснення свідків викликають сумніви з огляду на відсутність контактних телефонів свідків, шаблонність їх пояснень, зазначеного часового проміжку пояснень свідків. Крім того, акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів складено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та п. 5,8,10 Інструкції №1452/735.

Захисник наголошує на тому, що ОСОБА_1 взагалі не керував автомобілем на час складення протоколу про адміністративне правопорушення 10.03.2021, оскільки 10.03.2021 він після робочої зміни, разом із водієм евакуатора прибув на місце дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася із його цивільною дружиною ОСОБА_2 вночі 09.03.2021. На підтвердження вказаних обставин захисником надано: особисто написані заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , копії їх паспортів; фотознімки, які ОСОБА_2 зробила вночі після ДТП; фотознімки руйнованого механізму ходової частини передньої часті автомобіля; довідку з місця роботи ОСОБА_1 про те, що він працює оператором АЗС в ТОВ «Вест Петрол Маркет» та в період з 20 год. 30 хв. 09.03.2021 по 08 год. 00 хв. 10.03.2021 перебував на робочому місці; документи звернення ОСОБА_1 на Урядову «Гарячу лінію» щодо неправомірних дій поліцейських під час складання

протоколу про адміністративне правопорушення; копії пояснень ОСОБА_1 надані ним в Запорізькому управлінні Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України; лист Запорізької обласної прокуратури, яким направлено звернення ОСОБА_1 до органів поліції щодо неправомірних дій поліцейських; постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.04.2021 у справі № 335/3275/21 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

На підставі ст. 268 КУпАП, яка не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з урахуванням необхідності додержання строків, передбачених ст. 38, 277 КУпАП, суд постановив проводити розгляд за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на

стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджено «Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція).

Ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п. 6, 7 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно із п. 2, 5, 6 Розділу ІІ Інструкції огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд

на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок) визначено процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Відповідно до положень п. 4-6, 8 Порядку огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою Державтоінспекції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Із зазначеного слідує, що Інструкцію та Порядком визначений певний порядок проведення огляду особи на стан сп`яніння, а саме поліцейський повинен спочатку запропонувати пройти такий огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, а лише потім, в разі відмови від проходження такого огляду на місці зупинки запропонувати здійснити такий огляд у закладі охорони здоров`я, надавши направлення, форма якого визначена Інструкцією.

Разом з тим, з письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , опитування яких було почато 10.03.2021 о 09 год. 25 хв. та закінчено о 09 год. 35 хв. вбачається, що 10.03.2021 о 09 год. 30 хв. у присутності вказаних свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а також відмовився від продуття алкотестеру «Драгер» (а.с.5-6).

В той же час направлення на огляд водія до закладу охорони здоров`я складено 10.03.2021 о 09 год. 15 хв. (а.с.3), тобто до відмови водія від проведення огляду у присутності двох свідків, що вказує на порушення процедури проведення огляду особи на встановлення стану сп`яніння.

Таким чином, враховуючи хронологію складання вказаних процесуальних документів, суд встановив, що направлення на огляд до медичного закладу було складено працівниками поліції, ще до відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на місці за допомогою алкотестера у присутності двох свідків, що опосередковано свідчить про порушення останніми чітко визначеного законодавцем механізму проведення медичного огляду на стан сп`яніння у ОСОБА_1 . Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, за змістом диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальності за цим законом підлягають особи, які керують транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, або особи, які керували транспортним засобом та відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Матеріали провадження не містять та суду не було надано доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 1102 д.н. НОМЕР_1 10.03.2021 року за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №161062.

Натомість, сукупністю доказів, наданих захисником ОСОБА_1 адвокатом Івлєвим М.М., а саме: письмовим поясненнями ОСОБА_1 та його цивільної дружини ОСОБА_2 ; фотознімками

автомобіля ЗАЗ 1102 д.н. НОМЕР_1 ; довідкою з місця роботи ОСОБА_1 про те, що він працює оператором АЗС в ТОВ «Вест Петрол Маркет» та в період з 20 год. 30 хв. 09.03.2021 по 08 год. 00 хв. 10.03.2021 перебував на робочому місці; зверненням ОСОБА_1 на Урядову «Гарячу лінію» щодо неправомірних дій поліцейських під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП; копією пояснень ОСОБА_1 наданих ним в Запорізькому управлінні Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України; копією листа Запорізької обласної прокуратури, яким направлено звернення ОСОБА_1 до органів поліції щодо неправомірних дій поліцейських; постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.04.2021 у справі №335/3275/21 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (недоведеність факту перебування ОСОБА_1 10.03.2021 за кермом автомобіля ЗАЗ 1102 д.н. НОМЕР_1 ), підтверджено, що 10.03.2021 о 08 год. 00 хв. ОСОБА_1 не здійснював функцій водія під час руху автомобіля, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №161062 від 10.03.2021

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно з якими усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачаться на її користь.

В силу п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні ст. 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини в справі «Коробов проти України» від 21 липня 2011 року, заява № 39598/03, п. 65). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», заява № 16437/04. Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено

систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає, що у справі відсутні належні докази, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку стосовно винуватості ОСОБА_1 . Враховуючи, що докази мають бути беззаперечними, належними та допустимими, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому, на думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП України, відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 130, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 289 КУпАП, Конституцією України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя М.О. Ткаченко