Справа
№ 489/5416/20
Провадження
№3/489/80/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 р. м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Губницький Д. Г., за участі секретаря судового засідання Бугаєвському В. А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, то 27.10.2020 р. приблизно о 09:00 год. в м. Миколаєві, вул. Космонавтів, 68, гр. ОСОБА_1 знаходився в громадському місці без засобу індивідуального захисту зокрема респіратора або захисної маски, що закривають нас та рот у тому числі виготовленої самостійно, чим порушив п. 10.1 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 р. зі змінами від 26.08.2020 №760.

ОСОБА_1 був викликаний в судове засідання на 02.12.2020 р. та повторно на 19.01.2021 р. вчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, письмового клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило. Тобто, судом було вжито всіх необхідних заходів для виклику особи в судове засідання.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.44-3КУпАП відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Дана стаття чітко не вказує на діяння (дію або бездіяльність), за вчинення яких настає адміністративна відповідальність, а відсилає до інших нормативно-правових актів, які встановлюють правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми.

Відтак, адміністративна відповідальність може настати за: 1) порушення загальних санітарно-гігієнічних та санітарно-протиепідемічних правил і норм, які передбачені актами законодавства, зокрема Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб»; 2) порушення правил щодо карантину, які передбачені актами законодавства, зокрема Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб»; 3) порушення рішень органів місцевого самоврядування, якими передбачено заходи боротьби з інфекційними хворобами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №083911 від 27.10.2020 року ОСОБА_1 порушив п. 10.2 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 р.

Згідно п.10.2 постанови КМУ № 641 на території України на період дії карантину забороняється: перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи.

В протоколі зазначено, що свідки і потерпілі відсутні. Дослідивши відеозапис суд встановив, що на відеозаписі поліцейські спілкуються з особою чоловічої статі, однак поліцейські не попросили його назвати прізвище ім`я та по-батькові, іншим чином не встановили особу. Також з відео вбачається, що особа знаходиться на вулиці.

Також суд звертає увагу, що у протоколі зазначений не правильний пункт на який посилається інспектор при складанні протоколу.

За таких обставин, з огляду на вказане та відсутність в матеріалах достатньо доказів, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 порушення санітарних протиепідемічних правил, суд не вбачає можливості дійти беззаперечного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а також п. 10.2 постанови КМУ №641.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, з огляду на вказане та відсутність в матеріалах доказів, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 порушення санітарних протиепідемічних правил, суд не вбачає можливості дійти беззаперечного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно ст.247 ч.1 п.1 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, -

ПОТТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Д. Г. Губницький