Справа №295/119/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , працюючого ПрАТ «Обласний торговий центр», за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 517627 від 29.12.2020 ОСОБА_1 29.12.2020 о 11-57 на перехресті вулиць Небесної Сотні та Степана Бандери, керуючи транспортним засобом «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Степана Бандери в напрямку вул. Покровської, не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпечності на регульованому перехресті з вул. Небесної Сотні, скоїв зіткнення з автомобілем FORD FOCUS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по вул. Небесної Сотні по напрямку вул. Домбровського, в результаті чого транспортний засіб, отримавши механічні пошкодження з матеріальними збитками, зіштовхнувся з автомобілем З АЗ-1102 «Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який стояв на перехресті по вул. Небесної Сотні. В результаті порушення ОСОБА_1 п. 8.7 Правил дорожнього руху транспортним засобам спричинено механічні пошкодження з матеріальними збитками.

с і фцімувка5пе

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 29.12.2020 приблизно о 11-57, керуючи транспортним засобом марки «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 у м. Житомирі рухався по вул. Степана Бандери у напрямку вул. Покровської на зелений сигнал світлофора зі швидкістю приблизно 40 км/год., на перехресті по вул. Небесної Сотні побачив небезпеку на відстані 1 метру, а саме проїжджаючий на швидкості приблизно 50-60 км/год. автомобіль марки «FORD FOCUS», почав гальмувати, але не встиг тому, що був мокрий асфальт, внаслідок чого відбулось зіткнення в задню частину автомобіля «FORD FOCUS» правою передньою частиною автомобіля марки «OPEL ASTRA». А автомобіль «FORD FOCUS» зіштовхнувся з автомобілем марки «ЗАЗ-1102 «Таврія», який стояв по вул. Небесної Соні в межах стоп лінії на червоний сигнал світлофора.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 29.12.2020 приблизно о 11-57 у м. Житомирі, керуючи автомобілем «FORD FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по вул. Небесної Сотні по напрямку вул. Домбровського, та перетинаючи перехрестя побачив, що автомобіль «OPEL ASTRA» рухається в нього на відстані 4-5 метрів зі швидкістю не менше 60 км/год., зрозумів, що буде зіткнення та натиснув на педаль газу для уникнення удару в пасажира ОСОБА_3 , в результаті удару автомобіль «FORD FOCUS» почало крутити і він зіткнувся з автомобілем ЗАЗ-1102 «Таврія», що їхав назустріч.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 29.12.2020 приблизно о 11-57 у м. Житомир, керуючи транспортним «ЗАЗ-1102 «Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався по вул. Небесної Сотні по напрямку Житнього ринку, побачив за 40-50 метрів до перехрестя миготливий зелений колір світлофора та почав знижувати швидкість, приблизно за 3 метри до стоп лінії побачив автомобіль «FORD FOCUS», який рухався в зустрічному напрямку зі швидкістю 40-50 км/год., боковим зором побачив автомобіль OPEL ASTRA, зважаючи на те, що автомобіль повільно рухався приблизно зі швидкістю 5 км/год., зупинився, після чого відбулось зіткнення автомобіля «OPEL ASTRA» та «FORD FOCUS». Пояснив, що почати рухатись заднім ходом для уникнення зіткнення він не міг, оскільки позаду стояв автомобіль, та на момент зіткнення його автомобіль ЗАЗ-1102 «Таврія» вже стояв, і вже з зупиненим автомобілем зіткнувся «FORD FOCUS».

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 29.12.20 після 11.00 він їхав в автомобілі по вул. С. Бандери, перед ним був OPEL синього кольору на відстані 50-55 км/год. Він перед перехрестям не зупинявся, оскільки червоний колір світлофора змінився зеленим, то він продовжив рух на дозволений сигнал світлофора. ОСОБА_6 проїхав за ним.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, пояснення та міркування потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та дослідивши докази по справі, суд приходить до таких висновків.

Відповідно протоколу та схеми місця ДТП 20.12.2020 на перехресті вул. Н. Сотні та С.Бандери відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю вказаних трьох автомобілів, від якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Жовтий миготливий сигнал світлофора для руху по вул. Н.Сотні не працював.

На відеозаписі, дослідженому в судовому засіданні зафіксовано рух транспортних засобів по вул. С. Бандери, видно як проїжджає OPEL синього кольору на перехрестя перед самим ДТП. Разом із тим, за ним жодний автомобіль не їхав. Таким чином, відеозапис спростовує пояснення свідка ОСОБА_5 про те, що він їхав за автомобілем OPEL перед ДТП та бачив те, на який сигнал світлофору він проїхав.

Згідно положень п.п. 8.7.3 е), 12.1, 16.5, 16.8 ПДР: заборонено проїзд регульованого перехрестя на червоний сигнал світлофора; у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам,які закінчують перехід; водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді; під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Судова практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність суду оцінювати кожний доказ на його належність, допустимість і достатність. Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом (рішення у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії»).

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 винним себе у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав, та надав пояснення стосовно події ДТП, яка трапилась 29.12.2020 о 11-57 на перехресті вулиць Небесної Сотні та Степана Бандери, вказавши, що він в`їхав в межі перехрестя на дозволяючий для руху його автомобіля сигнал світлофора «зеленого» кольору.

Ці пояснення суд визнає достовірними, оскільки вони не спростовані жодним із потерпілих.

Крім того його версія події не спростована дослідженими в судовому засіданні відеозаписами та циклограмою режиму роботи світлофорного об`єкту перехрестя вулиць Н.Сотні-С.Бандери м. Житомира станом на 29.12.2020. Суд не може з достатньою впевненістю встановити проїзд автомобіля ОСОБА_7 перехрестя на заборонений сигнал світлофора.

Доводи потерпілого ОСОБА_2 про те, що причиною ДТП стало порушення ОСОБА_1 ПДР в частині проїзду на заборонений сигнал світлофору суд не приймає, оскільки він не бачив того, який саме сигнал світлофору був для ОСОБА_1 та стосовно нього також складено аналогічний протокол, що свідчить про його заінтересованість в результатах розгляду справи. Виходячи з наведеного лише пояснень потерпілого ОСОБА_2 у відсутність інших доказів винуватості ОСОБА_1 у порушенні ПДР, що призвело до ДТП суд визнає недостатнім для встановлення його вини поза розумним сумнівом.

У рішеннях по справам «Lutz v. Germany», « Schmautzer v. Austria»; «Malige v. France» зазначено, що суд повинен керуватися презумпцією невинуватості, яка відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини, поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху у вигляді, зокрема, обмеження права керування транспортними засобами.

Тому при вирішенні питання винуватості або невинуватості особи, що притягається до відповідальності, суд керуються встановленим судовою практикою ЄСПЛ стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Такий стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту.

Так, судова практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (рішення у справі «Севтап Везнедароглу проти Турції»).

У зв`язку з цим суд зазначає, що жоден із потерпілих в ДТП не надали суду переконливих свідчень та доказів того, що ОСОБА_1 на автомобілі «OPEL ASTRA» 29.12.2020 о 11-57 на перехресті вулиць Небесної Сотні та Степана Бандери проїхав на забороняючий сигнал світлофору, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди. Жоден з досліджених судом доказів не спростовує версію особи, що притягається до відповідальності, та не доводить порушення ним Правил дорожнього руху, що стали причиною настання вказаної ДТП.

Крім того Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення у справі «Камасінскі проти Австрії»). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення у справі «Пелісьєта Сассі проти Франції).

Таким чином, висунуте особі, що притягається до адміністративної відповідальності, обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам справи про адміністративне правопорушення, так і суду.

В справі про адміністративне правопорушення зміст обвинувачення викладається в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються:

-дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол;

-відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення);

-місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення;

-нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення;

-прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є;

-пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності;

-інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Аналізуючи вище перелічені норми законодавства, суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати всі обставини лише в межах висунутого обвинувачення особі, яке викладене протоколі про адміністративне правопорушення, складеного згідно до ст. 256 КУпАП.

Закон вимагає обов`язкового відображення в протоколі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, трьох складників: фактичних обставин адміністративного правопорушення; його правової кваліфікації; формулювання обвинувачення (в тому числі норм Правил дорожнього руху, які порушила особа, що мають причинно-наслідковий зв`язок з настанням дорожньо-транспортної пригоди) .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 при керуванні автомобілем «OPEL ASTRA» на перехресті вулиць Небесної Сотні та Степана Бандери не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпечності на регульованому перехресті і скоїв зіткнення з автомобілем FORD FOCUS, в результаті чого автомобіль FORD FOCUS» зіштовхнувся з автомобілем ЗАЗ-1102 «Таврія». При цьому в даному протоколі ОСОБА_1 інкримінується порушення лише п. 8.7 Правил дорожнього руху, що стало причиною настання ДТП.

В пункті 8.7 ПДР вказано: «Світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні. На рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів може встановлюватися табличка білого кольору із нанесеною на ній стрілкою зеленого кольору».

Під пунктом 8.7. в Правилах є ще багато підпунктів (в тому числі літерних), в яких зокрема зазначені дозволяючи та забороняючі кольори світлофора для руху автомобіля під час проїзду перехрестя.

А тому формулювання висунутого ОСОБА_1 обвинувачення в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 517627 є некоректним та неточним. Порушення особою п. 8.7. ПДР України апріорі виключає причинно-наслідковий зв`язок з настанням ДТП, тому що в цьому пункті мова йде про світлофори та які вони можуть бути.

Органом поліції не було зазначено в протоколі підпункт пункту 8.7. Правил, який порушив ОСОБА_1 , що стало причиною настання ДТП.

А інкриміновані в протоколі порушення ОСОБА_1 вимог п. п. 2.3. «б» (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…) та 2.3. «д» (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху) ПДР не доведені «поза розумним сумнівом» достатніми доказами та спростовуються поясненнями ОСОБА_1 .

Крім того суд не дає оцінку можливому порушенню потерпілими ПДР України, оскільки в даній справі розглядається виключно відповідність дій водія ОСОБА_1 . Правилам дорожнього руху України та причинно-наслідковий зв`язок між їх порушенням і настанням ДТП.

За таких обставин, оцінивши наведені докази, суд вважає вину ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні не доведеною достатніми, допустимими і належними доказами, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 295/119/21 про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.