Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/58/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Драний В. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2021 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2020 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2020 року, ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 02.08.2020 року о 15:05 год. в м. Знам`янка Кіровоградської області по вул. Дмитрівська, 35, керував т/з ВАЗ 2107 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 7410 ARBL 0855, в присутності двох свідків, результат проба позитивна 1,10‰, тест 2032, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Водночас, ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначає, що під час розгляду справи та при оголошенні оскаржуваної постанови він присутнім не був. Копію постанови він одержав особисто у поштовому відділенні 05 січня 2021 року, (підтверджується поштовим листом з повідомленням та поштовим конвертом зі скріншотом №566, про дату відправлення та вручення (оригінал поштового конверту з відтиском печатки з датою додані до матеріалів скарги). Крім цього, факт направлення постанови судом підтверджується відомостями, внесеними до Єдиного Державного Реєстру судових рішень, а саме надіслано судом 29.12.2020. Зареєстровано: 30.12.2020. Оприлюднено: 31.12.2020.

Крім того, факт виготовлення постанови з автоматизованої системи документообігу суду підтверджується записом 29.12.2020 року помічником судді І.В. Скляренко (копія постанови від 30.10.2020 року яку виготовлено 29.12.2020 року додано до матеріалів скарги), а також копія супровідного листа за №389/2149/20/54610/2020 від 30.12.2020 року про направлення ОСОБА_3 копії постанови від 30.10.2020 року (додана до матеріалів скарги).

Таким чином, враховуючи отримання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 30.10.2020 року лише 05.01.2021 року, відповідно до ст.289 КУпАП просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки пропуск строку на оскарження стався з поважних причин, не залежних він нього, а саме через неотримання копії постанови суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_2 зазначає, що викладені у постанові судді районного суду висновки не відповідають обставинам справи, винесена з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права виходячи з наступного.

Апелянт зазначає, що ні він, як особа яка притягається до адміністративної відповідальності, ні його захисник до суду взагалі не викликався. Жодних повісток чи повідомлень за місцем мого проживання чи місцем реєстрації його та адвоката не надходило.

Висновки суду про те, що він та захисник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило і про те, що судом вжито передбачених законом заходів для повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи не ґрунтується на матеріалах справи та не ґрунтується на положеннях діючого Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки такий порядок виклику особи до суду не передбачений.

Крім того, він не має спеціальної освіти та не обізнаний про офіційний сайт Ленінського районного суду, його електронну адресу, технічні можливості та інформацію яка публікується в силу свого похилого віку. Про необхідність стежити за публікаціями на сайті суду працівниками поліції йому не повідомлялось.

Також, судом першої інстанції було проігноровано та не враховано клопотання особисто приймати участь у судовому засіданні для надання відповідних пояснень, доказів та клопотань, про що зазначено у клопотанні (міститься в матеріалах справи), в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні відомості про належне повідомлення його про дату, місце та час судового засідання, тому суд першої інстанції не повинен був розглядати справу за його відсутності та відсутності його захисника.

Суд першої інстанції грубо порушив положення ст. 268 КУпАП, належним чином не повідомивши про розгляд справи, чим протиправно обмежив його у праві бути присутнім у судовому засіданні, надати пояснення та заявити необхідні клопотання, тощо.

Крім того, апелянт зазначає, що працівниками поліції було допущено ряд істотних порушень вимог КУпАП та Інструкції І «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/73 при складанні протоколу.

Так, працівниками поліції, було безпідставно та незаконно зупинено транспортний засіб під його керуванням, всупереч підстав, передбачених ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» визначених для зупинки транспортного засобу.

Також, в оскаржуваній постанові суд послався на письмові покази свідків, які залучались в якості понятих, при цьому суд обмежився лише цитуванням ідентичних пояснень вказаних осіб при цьому з показів свідків у поясненнях вбачається, що сам факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 вони не бачили, а лише були присутні під час огляду водія (а не керування водієм транспортним засобом) на стан сп`яніння.

На переконання апелянта відсутні належні та допустимі докази саме того, що він керував транспортним засобом у стані сп`яніння. Тому в його діях відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 та його захисник, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали. Окрім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на свій вік, просив розглядати справу без його участі.

За таких обставин, беручи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність розгляду справи без участі апелянта та його захисника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що строк на подання апеляційної скарги слід задовольнити, а апеляційну скаргу задовольнити частково, скасувавши постанову судді суду першої інстанції виходячи з таких підстав.

Як слідує із матеріалів справи постанова суду першої інстанції за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення була постановлена 30.10.2020 року за відсутності ОСОБА_2 та його захисника, які не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Згідно супровідного листа копія постанови суду на адресу проживання ОСОБА_2 , була направлена 30.12.2020 (а.с. 51).

Відповідно до штрих кодового ідентифікатору на поштовому конверті даного поштового відправлення 566), копію постанови ОСОБА_2 отримав 04.01.2021 року - особисто (а.с. 58).

Апеляційну скаргу на вказану постанову районного суду ОСОБА_2 подав до Ленінського районного суду Кіровоградської області вже 06.01.2021 року з клопотанням про поновлення пропущеного строку.

Таким чином, враховуючи обставини, на які посилається апелянт та враховуючи вимоги ст. 55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, з урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, приходжу до висновку, що ОСОБА_2 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому пропущений строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Як убачається з матеріалів справи, судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 був здійснений з порушеннями положень статті 268 КУпАП, тобто у його відсутність, за відсутності даних про належне повідомлення його та захисника про дату, місце та час судового засідання.

У зв`язку з цим розгляд даної справи у відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, позбавив його можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права, зокрема: права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо, що порушило б не тільки процесуальний закон, а й вимоги Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня 2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін. Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливості особисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

При таких обставинах вважаю, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення порушив права ОСОБА_2 , передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі і право на захист, оскільки належним чином не повідомивши особу та його захисника, розглянув справу без їх участі, що є безумовною підставою для скасування даного судового рішення.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно ст. 266 ч.ч. 2, 3 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції або в разі незгоди з його результатами, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Викладені положення Закону більш детально відображено у Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція 1452/735).

Згідно п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 6 Розділу 2 вказаної Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Такий же порядок огляду визначено і п.4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (зі змінами), відповідно до якого огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. А п.6 цього Порядку також встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Всупереч апеляційних доводів ОСОБА_2 , апеляційним судом не встановлено порушень посадовими особами під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також не встановлено порушень процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, встановленої Інструкцією 1452/735 та вимогами ст. 266 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 054422 від 02.08.2020 року, ОСОБА_1 , поставлено у провину те, що він 02.08.2020 о 15 год. 05 хв. в м. Знам`янка, Кіровоградської області по вул. Дмитрівська, 35, керував т/з ВАЗ 2107 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 7410 ARBL 0855, в присутності двох свідків, результат проба позитивна 1,10‰, тест 2032, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України.

У даному протоколі власноручно зазначено ОСОБА_1 , що він вину визнає.

На підтвердження обставин викладених у протоколі, уповноваженими особами долучено:

- роздруківку приладу DRAGER ALCOTEST 7410 ARBL-0855, тест № 2032, результат тестування ОСОБА_2 складає 1,10 ‰;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_2 , проведеного 02.08.2020 року, результат позитивний 1,10 ‰. З результатом тесту ОСОБА_2 погодився;

- письмові пояснення свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з яких убачається, що 02.08.2020 року близько 15:15 год. в їх присутності водій ОСОБА_2 пройшов огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager», результат тесту - 1,10 ‰. З результатом ОСОБА_2 погодився;

- письмові пояснення свідка ОСОБА_6 , в яких він вказав, що 02.08.2020 року він прийняв під керування автомобіль ВАЗ 2107 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_2 , для його подальшої доставки на місце стоянки у зв`язку з відстороненням від керування водія ОСОБА_2 ;

- відеозаписами подій викладених у протоколі, які містяться на DVD-диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що 02.08.2020 року о 15:11 год. транспортний засіб ВАЗ 2107 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений співробітниками поліції. В подальшому, водій ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest у присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду - 1,10 ‰. Під час огляду ОСОБА_2 зазначив, що вживав лише пиво.

Не зважаючи на не визнання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі своєї винуватості, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується вищенаведеними доказами у справі.

Виходячи з сукупності вищенаведених доказів, зібраних по справі, перевіривши їх при розгляді даної справи, вважаю, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційні доводи ОСОБА_2 про те, що працівники поліції безпідставно його зупинили, є надуманими, оскільки з відеозапису чітко видно, що транспортний засіб ОСОБА_2 ВАЗ 2107 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений за відсутність заднього бризговика, тобто за порушення правил дорожнього руху.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо його невинуватості у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді, оскільки спростовуються зібраними у справі доказами.

Разом з цим, згідно ст. 38 ч. 2 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш, як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 02.08.2020 року, а на час розгляду справи закінчився строк, передбачений ч. 2 ст.38 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

При таких обставинах, згідно п.2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду підлягає скасуванню, зокрема з підстав порушення під час судового розгляду права ОСОБА_2 на захист, з закриттям провадження у справі, згідно вимог ст.247 ч.1 п.7 КУпАП, оскільки строк, передбачені ст.38 КУпАП, на час розгляду справи закінчився.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку оскарження постанови задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2020 року

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2020 року, стосовно ОСОБА_1 - скасувати.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження по справі відносно нього закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко