Справа № 461/5365/20 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/358/21 Доповідач в 2-й інстанції: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі судді апеляційного суду Головатого В.Я., за участю ОСОБА_1 , представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника Шевченка С.С. на постанову Галицького районного суду м. Львова від 17 грудня 2020 року,

встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львова від 17 грудня 2020 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 15.01.2018, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та накладено стягнення у виді конфіскації в дохід держави транспортного засобу марки «FORD MONDEO», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », номер кузова « НОМЕР_3 ».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Відповідно до постанови суду, 18.06.2020 близько 23 год. 33 хв., в зону митного контролю митного поста «Краковець» Галицької митниці Держмитслужби смугою руху «зелений коридор», у напрямку «в`їзд в Україну», прибув транспортний засіб марки OPEL VIVARO, із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_4 , яким ОСОБА_1 , слідував з Республіки Польща до України, в якості пасажира.

Під час проходження митного контролю та митного оформлення вищезазначеного транспортного засобу, після проведення перевірки у відповідності до інформації електронної бази ЄАІС «Перетин кордону транспортним засобом», а також спрацювання АСАУР встановлено, що ОСОБА_1 , ввіз на митну територію України в митному режимі «транзит» о 21:24:38 24.07.2018 року, транспортний засіб марки «FORD MONDEO», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », номер кузова « НОМЕР_3 ».

Згідно даних програмно-інформаційного комплексу АСМО «Інспектор» та Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), вищевказаний транспортний засіб з митної території України станом на 18.06.2020 ОСОБА_1 не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений. На момент перетину кордону, у відповідності до ст. 460 Митного кодексу України, зазначеною особою жодних документів з приводу аварії чи дії обставин непереборної сили подано не було. З приводу не вивезення за межі митної території України вищевказаного транспортного засобу ОСОБА_3 не звертався, та в усному та письмовому порядку задекларував про відсутність у нього коштів на момент перетину кодону, для забезпечення сплати штрафу.

Не погоджуючись із постановою суду, захисник Шевченко С.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити та повернути ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки такий пропущено з поважних причин, а саме розгляд справи відбувся у відсутності ОСОБА_1 та захисника. Копія постанови судом не надсилалась. 26 лютого 2021 року ОСОБА_1 в Галицькому районному суді м. Львова отримав копію постанови.

Зазначає, що з протоколу про порушення митних правил №1137/20900/20 та зі змісту рішення суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 ввіз транспортний засіб на митну територію України в митному режимі «Транзит» о 21:24:38, 24.07.2018 року, за порушення умов якого передбачена відповідальність за ст. 470 МК України.

Звертає увагу на те, що дії ОСОБА_1 було помилково кваліфіковано за ч.6 ст. 481 МК України, якою посилено відповідальність (чинною після 22 серпня 2019 року).

Вказує, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що днем виявлення правопорушення ОСОБА_1 є 18.06.2020 (днем складання протоколу про адміністративне правопорушення) та прийняв оскаржуване рішення в порушення загальновизнаного принципу ст. 58 Конституції України.

Зазначає, що на момент ввезення ОСОБА_1 на територію України даного автомобіля, тобто станом на 24.07.2018 року диспозиція ст. 470 МК України складалась із трьох частин.

Звертає увагу, що останньою редакцією ч.6 ст. 470 МК України встановлена більш сувора відповідальність за аналогічне порушення ніж встановлювалася ч.3 ст. 470 МК України. Беручи до уваги те, що ч. 6 ст. 470 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, оскільки згідно зі ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що станом на дату як складення протоколу про порушення митних правил, так і станом на дату винесення постанови судом першої інстанції у вказаній справі минув встановлений ст. 467 МК України 6-ти місячний строк притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

ОСОБА_1 просив проводити розгляд апеляційної скарги у відсутності захисника.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, представника Галицької митниці Держмитслужби, який заперечив проти апеляційної скарги, приходжу до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З огляду на те, що розгляд справи проводився за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, а копію оскаржуваної постанови вони не отримували, вважаю, що захисник пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції не були дотримані в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 МК України, громадянам дозволяється поміщувати у митний режим транзиту транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом, та переміщуються громадянами-нерезидентами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: 1) для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що ОСОБА_1 ввіз на митну територію України в митному режимі «транзит» о 21:24:38 24.07.2018 року, транспортний засіб марки «FORD MONDEO», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », номер кузова « НОМЕР_3 ».

Транспортний засіб з митної території України станом на 18.06.2020 року ОСОБА_1 не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений, що підтверджується зібраними та перевіреними у суді першої інстанції доказами, а саме даними протоколу про порушення митних правил від 19.06.2020 року, даними з ЄАІС Держмитслужби.

Частина 6 ст. 481, яка ставиться у вину ОСОБА_1 , включена до Митного кодексу України відповідно до Закону України № 2612-VIII від 08 листопада 2018 року та набула чинності 22 серпня 2019 року.

На момент вчинення адміністративного правопорушення 14.08.2018 року, відповідальність за нього передбачалася ч. 3 ст. 470 МК України.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи те, що на момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , ч. 6 ст. 481 не набрала чинності у Митному кодексі України, а відповідальність за нього була передбачена ч. 3 ст. 470 МК України, крім того, санкція вказаної статті є менш тяжкою, ніж передбачена ч. 6 ст. 481 МК України, а тому має зворотну дію у часті, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати саме за ч. 3 ст. 470 МК України.

Доводи ОСОБА_1 про те, що закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, вважаю необґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Адміністративне правопорушення виявлено митним органом 18.06.2020 року, а справа надійшла до суду першої інстанції 03.07.2020 року.

Відтак на момент розгляду справи строки накладення адміністративного стягнення не минули.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанову суду першої інстанції слід скасувати, та винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України (в редакції від 04.07.2018 року).

Керуючись ст. ст. 294 КУпАП, ст. 530 МК України, суд

постановив:

поновити захиснику Шевченку С.С. строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 17 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника Шевченка С.С. задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 17 грудня 2020 року скасувати та винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України (в редакції від 04.07.2018 року) та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.