Провадження №: 3/755/510/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" січня 2021 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Мельниченко Л.А., за участю ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Ющенка Р.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2020 року близько 22 години ОСОБА_1 , рухаючись по бул. Шамо, 13 у м. Києві, керував автомобілем «Вольво», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Крім того, 11 листопада 2020 року близько 22 години ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Вольво», державний номерний знак НОМЕР_1 , по бул. Шамо, 13 у м. Києві, не був уважним, не дотримався бокового інтервалу та здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Газель», державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів та завдання матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 13.1 ПДР.

У судовому засіданні ОСОБА_1 показав, що 11 листопада 2020 року близько 20 години він припаркував свій автомобіль біля буд. 13 по вул. Шамо та пішов у супермаркет «АТБ». Повертаючись додому він помітив, що його автомобіль вдарився в поруч припаркований автомобіль «Газель». Він оглянув автомобілі та побачив, що його автомобіль отримав пошкодження, а на вантажівці він пошкоджень не бачив, тому він не викликав працівників поліції, бо не бачив ніяких проблем. Він вирішив переставити свій автомобіль в інше місце. Він сів за кермо та переїхав у інше місце, зупинив автомобіль та пішов додому. Вже вдома він мав пригнічений настрій, крім того, він має великі суми кредитів, хвору тещу, доньку та маленьку онуку, тому він не витримав та випив трішки горілки. Він не вважав, що сталося ДТП та треба чекати працівників поліції, а до цього заборонено вживання спиртних напоїв, тому він випив горілки. Також, він розмовляв по телефону з сином, який повідомив, що приїде та подивиться на автомобіль прямо зараз. Він одягнувся та пішов до автомобіля чекати сина. Оскільки його довго не було, то він сів у салон автомобіля у крісло водія та під дією алкоголю заснув. Через деякий час у вікно постукали працівники поліції, розбудили його та повідомили, що вони приїхали за викликом свідків, які бачили, як після зіткнення від переганяв свій автомобіль у інше місце. Він погано пам`ятає подальші події, оскільки перебував під дією алкоголю. Він не пам`ятає, що розповідав працівникам поліції про обставини, він не пам`ятає чи розповідав їм факти, які повідомляє у суді. Він дійсно відмовився на пропозицію працівників поліції пройти обстеження та тест, оскільки у цьому не було ніякого сенсу. Тому він наполягає, що не вчиняв ДТП, оскільки він не був за кермом коли автомобілі зіткнули, також він на той час не був випивший. Він просить суд врахувати те, що він єдиний годувальник сім`ї та просить закрити провадження у справі щодо нього за ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.

З аналогічним клопотанням звернувся адвокат Ющенко Р.С.

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 005870 від 11 листопада 2020 року, 11 листопада 2020 року близько 22 години ОСОБА_1 , рухаючись по бул. Шамо, 13 у м. Києві, керував автомобілем «Вольво», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 за № 005869 від 11 листопада 2020 року, автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції, які зазначили, що водій перебував за кермом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Водій відмовився у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, ці факти підтверджені поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Саме ця дія зафіксована на диску з відеозаписом.

Як вбачається з даних, що містяться на відеозапису, працівники поліції підходять до автомобіля «Вольво», державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому на передньому сидінні водія сидить ОСОБА_1 та спить. В подальшому працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти тест на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря-нарколога, однак, останній перебуває у неадекватному стані, ледь може розмовляти та категорично відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння. Звідки та куди їхав працівникам поліції пояснити не може. Пізніше приїжджає син ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , у присутності якого працівники поліції пояснюють ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 124 та ст. 130 КУпАП на надають останньому їх на підпис. ОСОБА_1 погоджується підписати протоколи та підписує їх.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме дані, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 за № 005869 від 11 листопада 2020 року, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 за № 005870 від 11 листопада 2020 року, у схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, де зазначено також пошкодження автомобілів, в тому числі і автомобіля «Газель», у письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відтворивши запис на диску, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

Відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, у ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто суб`єктом правопорушення визнається особа, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право, а керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Як вбачається з даних, що містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до вимог пункту 2.3 б) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до вимог пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На підставі наведеного, у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

В той же час, суд критично відноситься до показів ОСОБА_1 , існують неузгодженості в його показах у суді та наданих суду письмових поясненнях щодо обставин справи, також, відповідаючи на питання він змінював пояснення, постійно уточнював обставини. Посилаючись на те, що перебував у стані алкогольного сп`яніння та погано все пам`ятає, наполягав приймати суд саме його версію події. В той же час він не міг повідомити чи повідомляв він ці обставини працівникам поліції перед складанням протоколу. Як видно з відеозапису про ці події він не повідомляв працівників поліції у той день. Також, суду не надано даних, що ОСОБА_1 пояснення зі своєю версією розвитку подій надавав працівникам поліції пізніше. Крім того, ці покази спростовуються зібраними та дослідженими доказами.

Відповідно до вимог ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суддя, враховує вимоги ст. 23 КУпАП, які передбачають, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, та те, що санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено єдине адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 124, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 266, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривні 00 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

Суддя Л.А. Мельниченко