Справа № 635/1999/21
Провадження № 3/635/906/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року суддя Харківського районного суду Харківської області Лук`яненко С.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Фортуна Люкс Сервіс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В с т а н о в и в:

06 березня 2021 року о 22 годині 26 хвилин в Харківській області Харківському районі смт.Пісочин, Полтавське шосе, 202/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Benz Sprinter 308, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, відповідно до постанови старшого державного виконавця Київського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області Тихонова О.О. від 07 березня 2018 року (ВП№40010017).

В судові засідання, призначені на 01 квітня 2021 року, 07 травня 2021 року та на 01 червня 2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою його проживання, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Судовий виклик на 01 квітня 2021 року останній отримав, що підтверджується його особистим підписом у зворотньому поштовому повідомлені. Про причини неявки ОСОБА_1 не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не надавав, у в зв`язку з чим суд розглядає справу за відсутності особи, що відповідає вимогам ст. 268 КУпАП .

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 144789 від 06 березня 2021 року ОСОБА_1 було відомо про складання відносно нього протоколу та він був повідомлений про його направлення для розгляду до Харківського районного суду Харківської області, оскільки останній поставив на ньому свій підпис.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/ 97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Більш того, суд вважає необхідним зазначити про те, що у своєму рішенні від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», Європейський суд з прав людини вказав на те, що розумність тривалості провадження в суді повинна оцінюватись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника (в даному випадку порушника) та відповідних органів влади, а також важливості для заявника (порушника) питання, що розглядається.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Приймаючи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, тому причини його неявки до суду визнано неповажними, враховуючи положення ст. 38 КУпАП, відповідно до якої якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 який, за думкою суду, ухиляється від явки до суду.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ст. 126 ч.3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Пунктом 2.1А Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 144789 від 06 березня 2021 року, відеозаписом з бодікамер співробітників поліції та постановою старшого державного виконавця Київського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області Тихонова О.О. про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 07 березня 2018 року (ВП№40010017), а також поясненнями ОСОБА_1 під час складання протоколу, якими останній зазначив, що він знає про постанову ВДВС м.Полтави, якою йому встановлені обмеження в праві керування транспортними засобами за несплату аліментів, також вказав на те, що за Конституцією України має право на керування транспортним засобом та на даний час легковим автомобілем не керує, а знаходиться на своєму робочому місці, оскільки є водієм транспортного засобу. Зазначені пояснення ОСОБА_1 засвідчені в поясненнях останнього протоколі про адміністративне правопорушення та на відеозаписі з бодікамер співробітників поліції.

В той час, на розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, будь-яких доказів сплати аліментів за останні три роки за виконавчим провадженням ВП№40010017, а також даних про скасування обмеження в праві керування транспортними засобами за постановою Київського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області від 07 березня 2018 року до суду не надав.

Суддя, дослідивши матеріали справи, кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП як керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

У відповідності до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до довідки інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 15 березня 2014 року.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, з метою виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення, в межах ч. 3 ст. 126 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору , що стягується з правопорушника, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 188-28, 283, 284, 285, 287 КУпАП, Законом України "Про судовий збір", суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя С.А.Лук`яненко