Провадження №: 3/755/259/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" січня 2021 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Мельниченко Л.А., за участю адвоката Руденко С.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2020 року близько 22 години 24 хвилини ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Набережне Шосе у м. Києві, керувала автомобілем «Mercedes-Benz Electric Drive», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення міміки, зіниці очей не реагували на світло. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилася в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР.

Справа про адміністративне правопорушення 06 січня 2021 року надійшла до Дніпровського районного суду м. Києва на підставі постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду письмові пояснення про те, що вона 29 жовтня 2020 року рухалася по вулиці Андріївській у м. Києві. Вона бачила припаркований автомобіль працівників поліції, який почав її переслідувати та зупинив на вул. Набережно-Хрещатицькій. Працівники поліції не пояснили причини зупинки, не представилися, перевіряли незаконно її документи. У неї є посвідка на місце проживання в Іспанії та іспанське посвідчення водія. Під час спілкування працівники поліції повідомили, що її зовнішній вигляд та поведінка викликає сумнів щодо перебування її в стані алкогольного сп`яніння та запропонували проїхати до медичного закладу. Була ніч, вона була дуже втомлена та хотіла розуміти чому повинна змінювати свої плани та їхати у медичний заклад у компанії осіб, які e неї не викликали довіри. В той день, вона не вживала алкогольних напоїв та препаратів, що знижують увагу. Вона деякий час поспілкувалася з поліцейськими, а потім вони привели невідомих осіб, наголосили про ознаки сп`яніння. У присутності двох осіб вона відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, а повідомила, що бажає пройти огляд у медичному закладі, однак, за умови, що вона зателефонує своєму братові, щоб він приїхав забрав транспортний засіб та проїхав з нею до медичної лікарні. Вона постійно проживає в Іспанії і тому хотіла поруч мати довірену особу. Ці її висловлювання працівники поліції сприйняли як відмову від огляду. Під час складання протоколу їй не роз`яснили наслідки відмови від проходження огляду. Згодом вона зрозуміла, що брата треба довго чекати і вона просила відвезти її до лікаря, але працівники поліції їй вручили протокол та повідомили, що вже, якщо вона бажає, то може їхати самостійно. Вона викликала «драйвера» з яким поїхала до КНП «Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерапія», де 03 листопада 2020 року отримала висновок про відсутність ознак сп`яніння. Потім вона пішла до поліції забрати права, але їй роз`яснили, що це вирішує суд. Ій необхідно повертатися до Іспанії, а тому необхідні і її права на керування автомобілем.

Адвокат Руденко С.Ю. повідомила, що її довірителька перебуває на відпочинку, тому не може бути присутня у судовому засіданні. Вона буде представляти інтереси ОСОБА_1 . Вона підтримала пояснення ОСОБА_1 , наполягала но тому, що остання не відмовлялася від проходження огляду, що працівниками поліції при складанні протоколу були порушені права ОСОБА_1 та допущенні порушення вимог інструкції та кодексу України про адміністративні правопорушення. Просила викликати в судове засіданні свідків для з`ясування обставин від чого відмовилася ОСОБА_1 , витребувати записи з камер працівників поліції. Також просила закрити провадженні у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з постанови Серія ЕАМ № 3357320 від 29 жовтня 2010 року, водій ОСОБА_1 о 22 годині 18 хвилин на вулиці Паркова дорога 16-а, керуючи транспортним засобом не подала сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушила п.9.2.б ПДР, та була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП і на неї накладено штраф у сумі 425 гривень.

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі серії ДПР18 № 020613 від 29 жовтня 2020 року автомобіль, яким керувала ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції, які зазначили, що водій перебувала за кермом з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення міміки, зіниці очей не реагували на світло. Водій відмовилася у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків.

Крім того, ці факти підтверджені поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Ця дія зафіксована на диску з відеозаписом.

Як вбачається з даних, що містяться на відеозапису, працівники поліції зупинили автомобіль, яким керувала ОСОБА_1 , вона говорила про те, що зупинка незаконна. Працівники поліції роз`яснили останній, що вона допустила порушення правил дорожнього руху, внаслідок чого вони її переслідували та зупинили. ОСОБА_1 не заперечувала порушення, але пояснювала, що вчинили його тому, що злякалася переслідування. Працівники поліції пояснили, які в неї ознаки сп`яніння та запропонували пройти перевірку на місці за допомогою приладу «Драгер» або проїхати до медичного закладу на вул. П.Запорожця, 20. ОСОБА_1 повідомила, що вона поспішає та не має часу. Також, зазначила, що не розуміє чому вона повинна змінювати свої плани та кудись їхати. Працівники поліції знову описали ознаки її зовнішнього стану, які у них викликають сумнів щодо її стану та запропонували пройти огляд. ОСОБА_1 в цей час фотографувала їх документи, жетони, переписувала дані з посвідчень. Працівники поліції неодноразово питали чи буде вона проходити тест або їхати до лікаря, вона ігнорувала їх питання, пояснюючи, що не розуміє підстав чому вона повинна їхати до лікаря. Також, вона сказала, що їй необхідні свідки розмови. Працівники поліції їй пояснили, що вона тривалий час не виконує їх вимоги, тому вони покличуть свідків, щоб зафіксувати цю подію, остання не заперечувала. Коли прийшли свідки, ОСОБА_1 , яка продовжувала знаходитись у салоні автомобіля у масці та просила тримати з нею дистанцію, пояснила, що її переслідували на автомобілі вночі, вона порушила правила, а тепер їй кажуть, що в неї зіниці не реагують на світло. Потім вже доповнив працівник поліції, що поведінка та зовнішній вигляд ОСОБА_1 у них викликав сумнів, щодо перебування нею в стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції знову запропонували пройти огляд на місці, від чого ОСОБА_1 категорично відмовилась. В той же час, вона погодилася пройти огляд у лікарні. Однак, на вимогу працівників поліції вийти з автомобіля та сісти у службовий автомобіль для транспортування її до лікарні, вона категорично відмовилася. Вона ставила умови про те, що зараз буде телефонувати брату, вони всі дочекаються його приїзду, і вона з ним поїде до лікарні. Працівники поліції неодноразово просили її пройти в службовий автомобіль та їхати до лікаря, вона ігнорувала вимоги працівників поліції, ставила свої умови та заявила, що в неї є сумніви щодо їх осіб, невідомі чоловіки у масках на поліцейському автомобілі її зупини, вона невпевнена, що вони працівники поліції. Також вона повідомила, що брат приїде приблизно через годину. Після тривалих перемовин працівниками поліції було складено протокол про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України. При ознайомленні працівниками поліції ОСОБА_1 з протоколом, працівники поліції їй роз`яснювали, що вона не виконувала законних вимог працівників поліції та не їхала до лікарні. Після цього, ОСОБА_1 сказала, що вже не буде чекати брата та вимагала щоб її везли до лікаря. Працівники поліції їй повідомили, що вони тривалий час її просили проїхати до лікаря, однак, вона ігнорувала ці вимоги, тому вони склали адміністративний протокол. Тепер вона якщо хоче може їхати до лікаря самостійно, але не за кермом. Працівники поліції їй пояснили, що вона повинна викликати водія, інакше вони викличуть для автомобіля евакуатор тому, що вона не може наступні 24 години керувати автомобілем. ОСОБА_1 видали постанову, роз`яснили зміст протоколу, запропонували надати письмові пояснення у відповідній графі протоколу, видали талон на право тимчасового керування.

Крім того, до матеріалів долучена довідка з КНП «Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерапія» від 03 листопада 2020 року про те, що ОСОБА_1 згідно акту медичного обстеження 006253, складеного о 00 годин 35 хвилин за результатами огляду не виявляє ознак сп`яніння. На цій довідці відсутній підпис особи про ознайомлення з результатами огляду.

Дослідивши пояснення ОСОБА_1 , вислухавши адвоката Руденко С.Ю., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме дані, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 020613 від 29 жовтня 2020 року; у постанові Серія ЕАМ № 3357320 від 29 жовтня 2010 року, у поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у довідці з КНП «КМНЛ» Соціотерапія» від 3 листопада 2020 року, відтворивши запис на диску, - суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

Відповідно до вимого п.п.6,7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ч.ч.4, 5 ст. 266 КУпАП:

1. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

2. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

3. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.9 розділу 2 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Крім того, у ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто суб`єктом правопорушення визнається особа, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право, а керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Як вбачається з даних, що містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як встановлено у судовому засіданні, водій ОСОБА_1 достовірно обізнана про вимоги Правил дорожнього руху, оскільки проходила теоретичні та практичні навчання для підготовки до здачі екзаменів для отримання права на керування автомобілем, здала ці екзамени та отримала відповідне посвідчення. Крім того, оскільки вона керує автомобілем на території України, то вона знає Правила дорожнього руху України, в тому числі і вимоги ст. 2.5 цих Правил. В той же час, вона відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме, пройти на місці зупинки тест приладом «Драгер» та проїхати з працівниками поліції до відповідного медичного закладу для огляду лікарем наркологом.

Про освіченість ОСОБА_1 про вимоги проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та його наслідки, свідчить і той факт, що ОСОБА_1 відмовилася проходити тест за допомогою прилада «Драгер» на місці зупинки та вживала заходів для затягування можливості проїхати до лікаря протягом двох годин з моменту зупинки її автомобіля ( з урахуванням того факту, що на початку розмови з працівниками поліції, на їх питання вона відповіла, що не пам`ятає чи вживала у цей день алкогольні напої).

Усіма своїми діями ОСОБА_1 виявляла небажання виконувати законну вимогу працівника поліції і проїхати до лікаря, оскільки тривалий час відмовлялася від вимоги працівників поліції вийти з салону свого автомобіля, сісти до службового автомобіля для доставки її до медичного закладу, ігнорувала питання працівників поліції та не давала конкретних відповідній, зазначаючи, що вона поїде тільки після виконання певних, виставлених нею, вимог.

Тільки після того, як щодо неї було складено протокол, під час роз`яснення його змісту та вимог КУпАП, ОСОБА_1 почала казати, що вона згодна вже їхали до лікаря. Тому твердження ОСОБА_1 та її адвоката про те, що ОСОБА_1 вимагала її відвезти до лікаря, а працівники поліції в цьому їй відмовили, - безпідставні та необґрунтовані.

Щодо клопотання адвоката про виклик у судове засідання свідків, та з мотивів зазначених у клопотанні відсутні підстави для їх виклику у судове засідання. ОСОБА_1 у своїх поясненнях повідомила, що працівники поліції складали протокол у присутності двох свідків, які це і засвідчили. А на відеозапису видно, що повідомляла ОСОБА_1 та працівники поліції про обставини події у присутності свідків.

Також, до справи були долучені записи з боді камер працівників поліції, тому відсутні підстави для їх повторного витребування. А оцінка належності цих доказів відноситься до компетенції судді.

Фактично, з`явлення цих клопотань можливо розцінювати, як затягування розгляду цієї справи.

Щодо долученої довідки про результати медичного огляду, то вона лише підтверджує той факт, що ОСОБА_1 не перебувала у стані сп`яніння, а тому відсутні підстави складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене п. 2.9 «а».

Крім того, довідка отримана у цій ситуації з порушення вимог ст.266 КУпАП.

На підставі наведеного, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суддя, враховує вимоги ст. 23 КУпАП, які передбачають, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, та те, що санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено єдине адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 23, 33, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 266, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривні 00 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

Суддя Л.А. Мельниченко