Справа № 339/350/20 146
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2021 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого адвокатом АБ «Михайло Форович»
за ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
якому роз"яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП,-
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, оскільки обставини ДТП, вказані в протоколах, спотворені та не відповідають дійсності, а в матеріалах відсутні належні та допустимі докази, які б вказували на наявність в його діях складу адміністративних правопорушень.
Зокрема, зазначив про те, що автомобіль був припаркований у належному місці і не створював перешкод для руху інших транспортних засобів. Про те, що його автомобіль не рухався під час зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 засвідчує характер розташування слідів потертостей на задній боковій частині бампера його автомобіля та лівій боковій частині бампера автомобіля ОСОБА_2 , які вказують на взаємне розташування автомобілів під час зіткнення, що відбулося по дотичній лінії, що виключає рух його автомобіля заднім ходом.
Твердження про наявність механічних пошкоджень є надуманим, оскільки спростовується схемою ДТП, де вказано пошкодження тільки лакокрасочного покриття, фототаблицями огляду, де чітко відображено потертості на бамперах автомобілів.
Пересвідчившись в своїй правоті та у неправомірності вимог невідомого чоловіка щодо відшкодування ніби то заподіяної шкоди, він відмовився від узгодженого вирішення конфліктної ситуації.
На місце пригоди прибули працівники поліції та оглянули місце ДТП, проігнорувавши його усні пояснення та прийнявши до уваги пояснення невідомого водія, самоусунулися від належного, повного, всестроннього, об`єктивного встановлення обставин ДТП, не провели детельного аналізу, а безпідставно склали протокол за ст. 124КУпАП.
Також вважає, що відомості викладені в протоколі за ст. 122-4 КУпАП про за залишення місця ДТП, також є неправдивим, оскільки місце пригоди не покидав, а тільки з`їхав з місця зіткнення, що підтверджує його присутність на місці пригоди огляду ДТП працівниками поліції. (а.с.38-40, 49-50).
Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав про те, що біля магазину «Едем» він рухався на автомобілі заднім ходом та зупинився, щоб зробити розворот, в цей час в його автомобіль в`їхав автомобіль ОСОБА_1 .
Він сказав ОСОБА_1 про те, що він «зачепив його автомобіль». ОСОБА_1 відповів : «перестань в тебе нічого немає», а тоді залишивши місце ДТП і повернувся через 15 хв., ставши на стоянку. Він викликав працівників поліції і коли вони приїхали, то автомобіль ОСОБА_1 перебував на стоянці.
Будучи опитаний в якості свідка, працівник поліції ОСОБА_3 пояснив, що він складав протоколи щодо ДТП, яка мала місце на базарі в м.Болехові у вказаний в протоколі час, коли два автомобілі, виїджаючи з паркувального місця заднім ходом, вчинили ДТП. Один водій ОСОБА_1 від"їхав з місця події. У протоколі зазначено, які саме Правила дорожнього руху порушив кожний із водіїв, оскільки протоколи були складені на двох водіїв. При цьому, обидва автомобілі отримали пошкодження: лако- фарбового покриття, бамперу, що вважається механічним пошкодженням. Характер пошкоджень був встановлений, виходячи з пояснень потерпілого, матеріалів фотофіксації.
Оскільки свідків на місці події не було, тому дані про них не зазначені у протоколі. Камер на місці вчинення не було, тому матеріали відеофіксації, які б зафіксували момент здійснення, до матеріалів справи не долучено. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 стояв не на місці ДТП, а перебував на паркувальному місці, тому на схемі ДТП не зазначено місце розташування вказаного автомобіля.
Водій ОСОБА_1 не хотів оформляти ДТП, вважаючи пошкодження його автомобіля не суттєвим. Інший водій навпаки, вважав пошкодження свого автомобіля суттєвими та пояснював, що автомобіль у нього був у доброму стані і він мав намір його продати.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , суд прийшов до наступного висновку.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як зазначено в ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, тощо.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується наступними матеріалами справи, які у своїй сукупності стверджують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбачеого ст. 124 КУпАП, а саме:
- схемою ДТП з фотофіксацією, в якій зафіксовано, що ДТП мало місце 02 листопада 2020 року о 13 год. 45 хв. на площі Малий ринок, 9 м.Болехів Івано-Франківської області
В автомобілі Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_1 пошкоджений задній бампер, лако-фарбове покриття.
Так, відповідно до Правил дорожнього руху, дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".
Пунктом 2.3б ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Механізм дорожньо-транспортної пригоди повністю відповідає об`єктивним даним, що зазначені у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, та підтверджений зібраними по справі доказами.
Зокрема, ці обставини підтверджуються і схемою дорожньо-транспортної пригоди, в якій зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів, розташування автомобіля під керуванням ОСОБА_2 (водій ОСОБА_1 залишив місце ДТП) після зіткнення, пошкодження, які мали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а також матеріалами фототаблиць ( а.с.2,9), поясненнями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 .
Вимоги даного пункту зобов`язують водія перед початком руху заднім ходом впевнитися в тому, що позаду немає пішоходів або будь-яких перешкод та слідкувати за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу своєчасно реагувати на її зміну і виявити небезпеку для руху, та відповідно зупинити транспортний засіб.
Проте ці вимоги закону ОСОБА_1 не виконав оскільки, сторонньою допомогою не скористався, за дорожньою обстановкою належним чином не слідкував та при наявності іншого автомобіля, тобто при виникненні у нього перешкоди для руху, свій транспортний засіб не зупинив, не забезпечивши таким чином безпеку свого руху.
Отже, обставини дорожньо-транспортної пригоди, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, повністю відповідають фактичним обставинам цієї події, поясненням потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 і свідчать про те, що між порушенням ОСОБА_1 п. 10.9, 2.3б, Правил дорожнього руху та пошкодженням транспортних засобів є причинний зв`язок .
Таким чином, в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого 124 КУпАП.
Крім того, під час з`ясування причин виникнення дорожньо-транспортної пригоди важливою обставиною є розташування транспортних засобів і предметів на місці ДТП. Тому, для того щоб об`єктивно виявити винних у виникненні ДТП, правилами дорожнього руху забороняється переміщення транспортних засобів і предметів, а також зміна їх розташування в межах транспортного засобу або місця ДТП.
Диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані наприховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.
Однак, як встановив суд, водій ОСОБА_1 залишив місце ДТП і повернувся через 20 хв., зупинившись на паркувальному майданчику.
Викладене вище свідчить про те, що ОСОБА_1 не вчиняв дій,за які,в розумінні диспозиції ст.122-4 КУпАП, настає адміністративна відповідальність за цим законом, оскільки відсутні достовірні дані та докази, що поліцейськими проводились заходи щодо встановлення (розшуку) цього учасника ДТП та (або) розшуку його транспортного засобу. Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП зазначено, що він порушив п.2.10а ПДР України, яким передбачено, що у разі причетності до ДТП водій зобов`язаний зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. Разом з тим, відповідно до п. 2.10в ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди. Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 2.1 "в" ПДР України, проте, статтею 122-4 КУпАП не передбачено відповідальності за порушення вказаного підпункту п. 2.10 ПДР України. Переміщення водієм автомобіля у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди дійсно, у випадку доведеності таких дій, є порушенням п.2.10(в) Правил дорожнього рух. Однак відповідальність за таке порушення не настає за ст.122-4 КУпАП, а за наявності до того підстав може бути кваліфіковане за ст.125 КУпАП, за вчинення якого протокол не складається та розгляд цих справ належить до компетенції органів Національної поліції України(ст.222,258 КУпАП) . Відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Отже, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП. Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, суд згідно вимог ст.23,33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовій збір у розмірі 454 грн. На підставі викладеного, ст. 122-4, 124 КУпАП та керуючись ст. 283,284 КУпАП,-ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 454 ( чотириста п`ятдесят чотири) гривень.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Суддя Головенко О.С.