Справа №462/6957/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року суддя Галицького районного суду м.Львова Фролова Л. Д., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , яка працює директором підприємства об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) підприємства «Рокс-Львів» дорожньої профспілкової організації львівської залізниці», за адресою Львівська обл., м. Львів, вул. Городоцька, буд. 81,

за ч. 1 ст.41 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, директор підприємства об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) підприємство «Рокс-Львів» дорожньої профспілкової організації львівської залізниці» ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, яке було виявлено 12 жовтня 2020 року під час здійснення інспекційного відвідування у підприємстві за юридичною адресою здійснення господарської діяльності: Львівська обл., м. Львів, вул. Городоцька, буд. 81, порушення вимог законодавства про працю, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке носить триваючий характер.

З наданих в ході проведення інспекційного відвідування первинних бухгалтерських документів встановлено, що в порушення вимог частини першої статті 115 КЗпП України у підприємстві має місце порушення строків виплати заробітної плати, що призвело до формування заборгованості із виплати заробітної плати працівникам підприємства за липень-серпень. Також не проведено виплату заробітної плати за вересень 2020 року згідно розрахунково-платіжної відомості №Ро00000042. Підтверджуючих документів, які б свідчили про виплату заробітної плати підприємством не надано.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. При інспекційному відвідування на вимогу інспектора надати табелі обліку використання робочого часу, та графіки роботи працівників. Документи, які б свідчили про відпрацьований працівниками час за період із січня по серпень 2020 року, на час інспекційного відвідування відсутні, що свідчить про порушення вимог ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці». Нормативним актом, який безпосередньо стосується табеля обліку використання робочого часу, є наказ Держкомстату України від 05.12.2008 № 489, яким затверджено та введено в дію з 1 січня 2009 року типову форму № П-5 «Табель обліку використання робочого часу».

Дані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 41 КУпАП, як порушення вимог законодавства про працю.

ОСОБА_1 в судове засідання для розгляду справи відносно неї не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вживала заходів для явки до суду, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст. 41 КУпАП встановлена відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 відповідають складу адміністративного правопорушення та правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 41 КУпАП, як порушення вимог законодавства про працю. Її вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується даними, які містяться в:

-протоколі про адміністративне правопорушення №ЛВ26528/2006/АВ/П/ПТ від 13 жовтня 2020 року, в якому міститься фабула вчиненого правопорушення;

-акті інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ЛВ26528/2006/АВ від 13 жовтня 2020 року;

-відомостях розподілу витрат підприємства «Рокс-Львів» дорожньої профспілкової організації, від 29 липня 2020 року, та 18 травня 2020 року, в яких міститься інформація по заробітній платі за травень, червень, липень-серпень, 2020 року відносно працівників;

-розрахунково-платіжній відомості за червень, липень, серпень, вересень 2020 року, в якій міститься інформація про нараховані, утримані витрати відносно працівників;

-компенсації за невикористану відпустку за 01 жовтня 2020 року, в загальній сумі 26 084,92 грн., за 31 серпня 2020 року в розмірі 22 000,00 грн.;

-табелі обліку робочого часу за червень, липень, серпень 2020 року.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

Однак, згідно з положеннями ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до положень п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, правопорушення були вчинені 21 серпня 2020 року. Тому, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 неможливо притягнути до адміністративної відповідальності, а провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки від моменту вчинення та виявлення правопорушення до дня розгляду справи суддею минуло більше трьох місяців.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1, 3 ст. 41 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти діб з дня винесення постанови через Галицький районний суд м. Львова.

Суддя Л.Д. Фролова