Справа № 329/389/21
Провадження № 3/329/207/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 р. смт. Чернігівка

Суддя Чернігівського районного суду Запорізької області Ломейко В.В., розглянувши матеріали адміністративних справ, які надійшли з відділення поліції № 1 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.44-3, ч.1 ст. 164 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

23.04.2021р. близько 19:00 год. гр. ОСОБА_1 прийняв відвідувачів, а саме: надав послуги «бані» 9 особам за адресою: вул. Соборна, 503, смт Чернігівка, чим порушив п.п.3, п.3-5 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 (зі змінами), за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

23.04.2021р. близько 19:00 год. гр. ОСОБА_1 здійснив провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, а саме: надав послуги «бані» за адресою: АДРЕСА_1 , за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 164 КУпАП.

У судовому засідання ОСОБА_1 провину не визнав та пояснив що 23.04.2021 року його товариш ОСОБА_2 прийшов до нього за адресою: АДРЕСА_1 відсвяткувати свій день народження, відпочити та пожарити шашлики. Він трішки посидів з ним, потім до ОСОБА_3 приїхала його дівчина. Він залишив їх і пішов до себе додому за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживає. Також пояснив, що послуги бані він не надавав, кошти з ОСОБА_3 не брав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 23.04.2021 року він вирішив відсвяткувати свій день народження з ОСОБА_1 , якого знає по футболу, за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 посидів з ним трішки та пішов відпочивати. Потім приїхала його дівчина, а також приїжджали інші друзі, щоб привітати з днем народження. Відсвяткували день народження та лягли спати за вищевказаною адресою. Також пояснив, що за користування приміщення, а саме: бані він будь-яких коштів ОСОБА_1 не сплачував, фінансові питання не обговорювали.

Заслухавши пояснення, особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, свідка, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Частина 1 стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма носить бланкетний характер, тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 284628/990 зазначено, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги підпункту 3 пункту 3-5 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 (зі змінами).

Згідно підпункту 3 пункту 3-5 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 09.12.2020 року, на території регіонів, на яких установлений «червоний» рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, забороняється приймання відвідувачів в інших закладах розважальної діяльності.

З аналізу зазначених нормативних актів та змісту ст.44-3 КУпАП вбачається, що порушенням правил карантину є робота у вказаний період суб`єктів господарювання у сфері обслуговування населення і відповідальність за дане правопорушення покладається на громадян та спеціальних суб`єктів, а саме суб`єктів господарювання.

Частина 1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно ч.ч.1,2 ст.3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до ч.1, 2 ст.55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно ст.42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Таким чином, важливими ознаками господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів, а також мета отримання прибутку.

Будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів того, що ОСОБА_1 має статус суб`єкта підприємницької діяльності, здійснює господарську діяльність у сфері обслуговування населення, а також незаконно займався господарською діяльністю без державної реєстрації, як суб`єкт господарювання з надання послуг бані, до того ж систематично (декілька разів), не представлено (матеріали справи не містять), пояснення ОСОБА_1 не спростовані.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с.4,5,7), наданих на підтвердження провини ОСОБА_1 вбачається, що їм не відомо, чи сплачував ОСОБА_4 кошти ОСОБА_1 за приміщення по АДРЕСА_1 . З письмового пояснення ОСОБА_4 встановлено, і він особисто це підтвердив в суді, що будь-яких коштів ОСОБА_1 за приміщення не сплачував (а.с. 6). Надані письмові пояснення особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення жодним чином не свідчать про зайняття останнім господарською діяльністю з надання послуг бані з метою отримання прибутку.

Рапорт поліцейського, щодо події правопорушення від 24.04.2021 (а.с. 3), який долучений до матеріалів справи, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Зазначений висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (справа №524/5741/16-а, провадження №К/9901/33786/18).

Інших доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 44-3, ч.1 ст. 164 КУпАП особою, яка склала протокол не надано.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3, ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.44-3, ч.1 ст. 164, п.1 ст.247, ст.ст.283,284 КУпАП, ст.ст. 62, 129 Конституції України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3, ч.1 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Чернігівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з моменту проголошення постанови.

Суддя В.В. Ломейко