Справа № 462/8066/20 Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 33/811/333/21 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 22 лютого 2021 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 11.12.2020 о 17 год. 50 хв. на перехресті вулиць Кульпарківська-Садова у м.Львові, керував автомобілем «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, за результатами тесту виявлено 0,61 проміле алкоголю. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager Alkotest 6820» у присутності двох свідків, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху.

Окрім того, ОСОБА_1 11.12.2020 о 17 год. 50 хв. на перехресті вулиць Кульпарківська-Садова у м.Львові, керуючи автомобілем «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при перестроюванні з лівого ряду в правий не переконався, що це буде безпечно, не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Auris» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого автомобілі отримали технічні пошкодження, чим порушив п.п.10.1, 1.5, 2.3 б Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та закрити провадження у справі.

На його думку, суд, будучи належно повідомлений про необхідність особистої участі в розгляді справи (клопотання від 26.01.2021р.) не повідомив ні його, ні свідків про час і дату розгляду, а безпідставно розцінив відсутність, як бажання затягування процесу.

Оскаржувана постанова суду, на думку апелянта, не ґрунтується на принципі Верховенства права та вимогах закону, прийнята без дотримання вимог п.1 ст.6 Конвенції. При винесенні постанови Залізничний районний суд не допитав особу, яка притягувалася до відповідальності і свідків, яких просили допитати.

Звертає увагу, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення може бути оформлений виключно на підставі належних та допустимих доказів. Доказів (фото, відео фіксації чи висновок експерта), які свідчили б, що саме він перебував за кермом автомобіля немає. Не виключає, що потерпіла та свідки просто помилилися (події відбувалися в темний час доби). Лише цей факт є достатнім для винесення постанови про закриття адміністративної справи.

Окрім того, відповідно ч.1 ст.130 КУпАП (згідно якої його притягнуто до відповідальності) передбачає відповідальність особи за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Апеляційним судом справа неодноразово призначалась до розгляду: 31.03, 23.04, 14.05 та 25.05.2021, однак ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судові засідання жодного разу не з`явились, та не повідомили суду про причини неявки. Належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи 25.05.2021 не надходило.

Окрім цього, ОСОБА_1 було відомо про те, що відносно нього, було складено протоколи про адміністративні правопорушення та постановлено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він оскаржив таку постанову в апеляційному порядку. Також, в апеляційний суд подавав клопотання про відкладення розгляду справи 31.03.2021 та 21.04.2021 надав письмові пояснення з клопотанням ГО «Спілка учасників АТО та ООС м.Моршин».

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

У зв`язку, з наведеним, відповідно до вимог ст.268 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим провести розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 та адвоката Врагової І.Б..

Вивчивши матеріали справи №462/8066/20, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП суддя повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Так висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме даними викладеними у : протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №189658 від 11.12.2020, протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №189657 від 11.12.2020; схемі місця ДТП; роздруківці з приладу Драгер, згідно якого результат огляду на стан алкогольного сп`яніння становив 0, 61 проміле алкоголю у видихуваному повітрі; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмових поясненнях ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ..

Окрім цього, заперечення ОСОБА_1 вини у вчиненні цих адміністративних правопорушень, та доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини у скоєному, і апеляційним судом оцінюються як форма захисту.

Стосовно покликання апелянта, щодо відсутності відповідальності за керуванням автомобільним засобами в стані алкогольного сп`яніння у ст.130 КУпАП, на момент складання протоколу, у зв`язку із скасування даної норми, суд вважає за необхідне роз`яснити окремі положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року.

Частиною третьою статті 21 Закону України «Про комітети Верховної Ради України» передбачено, що комітети з питань, віднесених до предметів їх відання, мають право надавати роз`яснення щодо застосування положень законів України.

Враховуючи положення частини п`ятої статті 94 Конституції України Комітет вважає, що Закон № 720-IX набрав чинності 3 липня 2020 року, а саме в день його опублікування. Крім того, у зв`язку з набранням чинності 1 липня 2020 року Законом № 2617-VIII, відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування, була закріплена у статті 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» України, а статтю 130 КУпАП було змінено.

Однак, Законом України №720-IXвнесено зміни до Закону № 2617-VIII, відповідно до яких із Закону № 2617-VIIIвилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1. Таким чином Комітет вважає, що з 3 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII, а стаття 286-1 КК України виключена.

Доводи про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються матеріалами справи, зокрема, протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР 18 №189658 та №189657, у яких ОСОБА_1 поставив свій підпис, відповідно погодився із внесеними у них даними. Також у схемі місця ДТП ОСОБА_1 вказаний як учасник ДТП, з чим також погодився. Тому дані про те, що він не перебував за кермом автомобіля, апеляційний суд вважає надуманими, і такими, що не відповідають дійсності.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що після ДТП, ОСОБА_1 відмовився надавати першочергові пояснення, зазначив у протоколах, що такі надасть в суді, та жодним чином не вказував на те, що не керував транспортним засобом.

Сама подія, в наслідок якої відбулось зіткнення двох транспортних засобів, «Volkswagеn Caddy» д.н.з. НОМЕР_1 та «Toyota Auris» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 в апеляційній скарзі фактично не оспорюється, та доводиться зібраними матеріалами.

Окрім цього, в суд апеляційної інстанції 21.04.2021 громадською організацією «Спілка учасників АТО та ООС м.Моршин» подано клопотання про звільнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП та передачі на розгляд цієї громадської організації матеріалів справи, у задоволенні якого слід відмовити, з тих підстав, що 16.02.2021 Законом №1231-IX внесено зміни у ст.21 КУпАП, встановлено обмеження щодо звільнення від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, осіб, які вчинили правопорушення, передбачені частинами другою - четвертою статті 126 та статтею 130 цього Кодексу.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за більш серйозне правопорушення з числа вчинених та є безальтернативною.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 22 лютого 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.