КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 753/1278/21 Головуючий у суді першої інстанції - Коляденко П.Л.
Номер провадження № 33/824/2013/2021 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Владімірової О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 09 березня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16 грудня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , 16 грудня 2020 року, о 02 годині 05 хвилин, рухаючись по вул. Привокзальна, 8 в м. Києві, керуючи мотоциклом «SYM Orbit», державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.4 ПДР, на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору, а також звукової сирени, не зупинився, тому був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2 , на вул. Сімферопольська, 7/2.

Вказаними діями порушив п. 2.4 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16 грудня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «SYM Orbit», державний номерний знак НОМЕР_1 (мотоцикл) в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest 7510 у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Проба позитивна : 1,03%. Тест №77. Прилад ARMF-0309. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Вказаними діями порушив п. 2.9А ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 09 березня 2021 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням лише в частині позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що він ніколи не отримував посвідчення водія, а отже правом керування транспортним засобом, у встановленому законом порядку, наділений не був. Таким чином, на думку апелянта, постанова суду першої інстанції в частині позбавлення його права керування строком на 1 рік є незаконною, а тому ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції виключити з резолютивної частини постанови Дарницького районного суду міста Києва від 09 березня 2021 року рішення про позбавлення його права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , та його захисника Зайцева О.В., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст.122-2 КУпАП, і такий висновок ґрунтується на наявних у справі доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами тесту, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510 у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Проба позитивна : 1,03%. Тест №77. Прилад ARMF-0309. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Вказані обставини не заперечуються та визнаються ОСОБА_1 .

Так, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає виключно накладення штрафу на водіїв у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та є безальтернативною.

Разом з тим, відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС.

Крім того, відповідно до п.28 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16 грудня 2020 року, вбачається, що 16 грудня 2020 року водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а також не увімкнув показник повороту відповідного напрямку, рухався у крайній лівій смузі при вільній правій, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху України - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом (а.с.5).

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції не врахував той факт, що останній не отримував національного посвідчення на право керування транспортними засобами відповідної категорії, що підтверджується довідкою виданою регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в м. Києві №31/26-Ч-393 від 15 квітня 2021 року, а тому і не може бути позбавлений даного права. Тому постанова в цій частині підлягає зміні, а саме виключенню з резолютивної частини рішення суду про накладення стягнення на ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Дарницького районного суду міста Києва від 09 березня 2021 року підлягає зміні в частині позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 09 березня 2021 року змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови Дарницького районного суду міста Києва від 09 березня 2021 року рішення суду про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський