Справа №751/3572/21
Провадження №3/751/1316/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд м. Чернігова

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі Овдій О.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від УПП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з даних протоколу працюючого водієм маршрутного транспортного засобу, місце проживання: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП

за участі сторін:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисник Хайтов П.В.

ВСТАНОВИВ:

14.05.2021 року о 12 год. 35 хв. в м. Чернігові по проспекту Перемоги, 75, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «РУТА 20» /д.н.з. НОМЕР_1 / з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечував факт відмови від проходження огляду на стан визначення наркотичного сп`яніння. Узагальнена позиція останнього зводиться до начебто нетактовних та незаконних вимог працівників поліції.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Приписами п.2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.130 КУпАП, що тягне за собою відповідну відповідальність, про що, в присутності двох свідків, складається протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначаються ознаки сп`яніння.

Таким чином, законодавством встановлено, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, в той час як відмова, навіть якщо особа, не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду /далі - Порядку/, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Аналогічні положення містить п.2 розділу І та п.1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 /далі - Інструкції/.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час розгляду справи матеріалів, а саме протоколом від 14.05.2020 року про адміністративне правопорушення серії ААБ № 111839 та відеозаписами до нього, протоколом КИ № 036976 про адміністративне затримання за ч.1 ст. 126 КУпАП від 14.05.20201 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.05.2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14.05.2021 року, рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 3 БУПП в Чернігівській області ДПП від 14.05.2021 року, постановою ЕГА № 279666 по справі про адміністративне правопорушення, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4205579 від 14.05.2021 року.

Аргументи ОСОБА_1 щодо начебто нетактовної поведінки працівників поліції є абсолютно безпідставними та об`єктивно спростовуються відеозаписами з нагрудного відео-реєстратора поліцейського, що є засобом об`єктивного контролю, оскільки не залежить від суб`єктивного сприйняття кожного з учасників події, і є достатнім доказом для прийняття несуперечливого рішення по справі.

Надані захисником письмові докази щодо самостійного звернення ОСОБА_1 до медичного закладу та отримання висновку не стосуються предмету доказування та є неспроможними, оскільки висновок про відсутність в нього ознак наркотичного сп`яніння отриманий з порушенням процедури Інструкції та Порядку, аналіз яких свідчить, що проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я має проводитись за участю працівників поліції.

Пояснення ОСОБА_1 про відмову пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння з підстав перебування в салоні автомобіля пасажирів спростовується відеозаписом та жодним чином не спростовує доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, що на думку суду було невдалою спробою штучно зволікати час.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

За встановлених фактичних обставин справи беззаперечно встановлено, що водій ОСОБА_1 відмовившись на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Статтею 272 КУпАП визначено, що як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. З аналізу даної норми слідує, що виклик свідків є правом суду, а не його обов`язком.

За конкретних обставин та об`єму наявних доказів у справі суд вважає за можливе обмежитись наявними доказами і не здійснювати виклик заявлених захисником свідків у судове засідання аби не дублювати вже відому інформацію про обставини справи.

Доводи сторони захисту про неправомірність дій працівників поліції в частині правомірності огляду ОСОБА_1 та його адміністративного затримання є нерелевантними. Ані захисник, ані особа, що притягується до адміністративної відповідальності в ході розгляду справи відомостей про оскарження дій працівників поліції в порядку ст.267 КУпАП не надавали.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП визначено, що суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням ступеню та характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП суд стягує з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст.23, 33,40-1, ч.1 ст.130, ст.283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 /сімнадцять тисяч/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 к. судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов