Справа № 214/7870/20
3/214/76/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 січня 2021 року , суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, Ковтун Н.Г., розглянувши матеріали справи які надійшли від ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ОСОБА_2 , який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 309984 від 03.11.2020 року, 03 листопада 2020 року о 08-27 годині, в м. Кривий Ріг, Саксаганський район по вул. Володимира Великого, 24, рухаючись в режимі маршрутного таксі № 298 керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ 312 н.з. НОМЕР_1 , перевозив пасажирів, кількість яких перевищувала кількість місць для сидіння, а саме 6 чоловік, чим порушив п. 11.2 Постанови № 641 від 22.07.2020 року. Зафіксовано на нагрудний реєстратор НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно до ст. 7 КУПАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Дана норма є бланкетною, а тому, у разі порушення правил карантину людей у протоколі про адміністративне правопорушення обов`язково повинно бути зазначено конкретну норму, яка встановлює заборону, яку порушила особа.

Відповідно до п.11.2 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року в редакції на час складання Протоколу про адмінеісративне правопорушення, на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці) на якій установлено "зеоений" рівень епідемічної небезпеки, забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай , тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішьообластному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в регістраційних документах на цей транпортний засіб.

Як видно з матеріалів справи, у якості доказів вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення інспектором поліції надано протокол про адміністративне правопорушення, рапорт та запис з БК.

До протоколу не надається докази щодо водієм ОСОБА_4 здійснювались пасажирські перевезення та джокази допустимої кількості пасажирів для перевезення саме автобусом марки MERCEDES-BENZ 312 (технічний паспорт, маршрутний лист, тощо)

З урахуванням положень ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофеєва проти Росії» , рішення від 30 травня 2013 року (заява № 36673/04) у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Відтак, оскільки обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення неможливо підтвердити будь-якими іншими належними та допустимими доказами, доходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу даного правопорушення.

Провадження у справі необхідно закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44-3, 247, 283-285, 287, 289, Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником та потерпілим упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Н.Г. Ковтун