Справа № 692/435/21
Провадження № 3/692/270/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року смт. Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 269713 від 08.05.2021р. ОСОБА_1 08.05.2021р. о 23 год. 00 хв. в с. Богданівка ухилилась від виконання обов`язків виховання неповнолітніх дітей, покинула вдома дітей, перебувала у п`яному вигляді за іншою адресою, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 2 статті 184 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча про день та час розгляду справи повідомлялась судом, про причини неявки суд не попередила, заяв та клопотань справи до суду не надсилала.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, зокрема Рішення від 03.04.2008р. справа "Пономарьов проти України", сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, а тому враховуючи вказані обставини, суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали адміністративної справи суд приходить до висновку, що вона підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.

Згідно фабули правопорушення, сформованої у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 269713 від 08.05.2021р. ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків виховання неповнолітніх дітей, покинула вдома дітей, перебувала у п`яному вигляді за іншою адресою.

На підтвердження вини ОСОБА_1 додано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 269713 від 08.05.2021р., копія рапорту помічника чергового СРПП ВПД№1 Золотоніського РВП Стадника С.В. від 08.05.2021р., рапорт поліцейського СРПП Грінька В.І. від 08.05.2021р., письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 08.05.2021р.

Адміністративна відповідальність за ч.2 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 р. у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 269713 від 08.05.2021р. не містить конкретизації, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків виховання дітей та яких саме обов`язків така особа не виконала, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у рішеннях ЄСПЛ (п.31 по справі «Ракевич проти Росії» та п.109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Сам факт перебування в певному місці в нетверезому стані не створює адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, окрім того огляд особи щодо перебування її у стані алкогольного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку не проводився, даний факт іншими доказами, окрім протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту поліцейського ОСОБА_4 , не підтверджується, протоколом про адміністративне правопорушення та доданими матеріалами не обґрунтовано, яким чином перебування в нетверезому стані викликало ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суд зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 269713 від 08.05.2021р. відсутні відомості про дітей, ухилення від виконання обов`язків по відношенню до яких ставиться в вину ОСОБА_1 .

Відповідно копії рапорту помічника чергового СРПП ВПД№1 Золотоніського РВП Стадника С.В. від 08.05.2021р., 08.05.2021р. о 22:12 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що ОСОБА_3 повідомив про конфлікт зі своїми сусідами за адресою АДРЕСА_1 , які перебувають в стані алкогольного сп`яніння та які спонукають до вживання алкоголю його співмешканку. В даному рапорті будь-які відомості як про ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків по вихованню дітей, так і про самих дітей відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 269713 від 08.05.2021р. не містить відомості про свідків скоєння адміністративного правопорушення та містить відомості про понятих, що були присутні при огляді речей ОСОБА_1 . При цьому письмові пояснення понятого ОСОБА_5 в матеріалах справи відсутні, відповідно до письмових пояснень, ОСОБА_2 зазначила, що є соціальним фахівцем Зорівської ОТГ та до неї 08.05.2021р. о 21:50 год. звернувся гр. ОСОБА_6 , повідомивши про відсутність по місцю проживання пасинка ОСОБА_7 , 2005 р.н. та співмешканки ОСОБА_1 , яка може знаходитись в одного з жителів села ОСОБА_8 центрі села було виявлено ОСОБА_7 , якого направлено додому, після чого відвідано ОСОБА_9 , який їх до свого будинку не впустив, повідомивши що ОСОБА_1 спить в нетверезому стані. На думку ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями та мало часу приділяє вихованню дітей.

Відповідно пояснень ОСОБА_3 від 08.05.2021р. він проживає разом з ОСОБА_1 та її двома неповнолітніми дітьми. 08.05.2021р. близько 18:00 год. ОСОБА_1 пішла до місцевого жителя та на його неодноразові дзвінки не відповідала. Також в домоволодінні був відсутній син ОСОБА_1 - ОСОБА_10 , якого було виявлено в центрі села та направлено додому. В подальшому було відвідане домоволодіння ОСОБА_9 , який в будинок нікого не впустив та повідомив, що співмешканка спить.

Відповідно рапорту поліцейського Грінька В.І. 08.05.2021р. за заявою ОСОБА_3 в с. Богданівка було відвідано гр. ОСОБА_9 в помешканні якого виявлено ОСОБА_11 , яка має двох неповнолітніх дітей, яких залишила, вживала алкогольні напої у ОСОБА_9 та спала, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Надавати пояснення й підписувати протокол відмовилась. Рапорт не містить відомостей, яким чином ОСОБА_1 ухилилась від виконання обов`язків виховання неповнолітніх дітей та відомостей про дітей.

Згідно довідки за підписом начальника ВПД №1 майора поліції О.Кошового від 11.05.2021р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягувалась 09.03.2021р. до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Довідка не містить відомостей про прийняте за наслідками такого розгляду рішення та про можливе накладене стягнення, копію такого рішення не долучено.

Оскільки ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП, характеризуючою ознакою якого є повторність протягом року після накладення адміністративного стягнення, суд зазначає про відсутність належних доказів, які б вказували на повторність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, а також на сам факт вчинення правопорушень за обставин, зазначених в протоколі серії ВАБ № 269713 від 08.05.2021р., яким визначено межі розгляду справи.

Згідно ст.ст. 251, 252, 280 КупАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином матеріали справи про адміністративне правопорушення не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність ОСОБА_1 у інкриміновану їй діянні та наявності у її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 184, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.О. Левченко