Справа № 605/219/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

"28" травня 2021 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності №2 (м.Підгайці) патрульної поліції відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянки України,

працюючої продавцем в магазині Продукти,

проживаючої в

АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №519087 від 26 квітня 2021 року, громадянка ОСОБА_1 у вищевказаний день, близько 15 год. 00 хв., перебуваючи на своєму робочому місці в магазині Продукти, що в с. Поплави Тернопільського району Тернопільської області, обслужила покупця без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема без захисної маски або респіратора, чим порушила вимоги п.2.14 постанови КМ України №1236 від 09 грудня 2020 року, за що передбачена відповідальність згідно вимог ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, однак, у визначений судом час в судове засідання не з`явилась, причин неявки суду не повідомила.

Згідно диспозиції ч.1 ст.44-3 КУпАП, яка є бланкетною, адміністративна відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Так, у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушила пункт 2.14 постанови КМ України №1236 від 09 грудня 2020 року, однак такого пункту у вказаній постанові взагалі не існує.

Можливо працівник поліції при складанні протоколу мав на увазі абз.3 пп.12 п.3 Постанови, який передбачає заборону діяльності суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, за винятком обслуговування за межами будівлі суб`єкта господарювання (через вікна видачі, тераси тощо). Однак, такого абзацу, підпункту та пункту постанови у вищевказаному протоколі не зазначено.

З огляду на це, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 порушено вимоги ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, а саме не визначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У відповідності до положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах Малофєєва проти Росії (Malofeyeva v. Russia, рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та Карелін проти Росії (Karelin v. Russia заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Окрім того, до матеріалів справи на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, працівником поліції долучено письмові пояснення свідка ОСОБА_2 та відеозапис який розміщений на CD-R диску, які суд до уваги не бере, оскільки, в письмових поясненнях ОСОБА_3 підтвердив, що 26 квітня 2021 року о 15 год. 00 хв. зайшов в магазин «Продукти» в с. Поплави без засобів індивідуального захисту та купив товар, після чого працівники поліції виявили дане правопорушення та притягнули його до адміністративної відповідальності, однак такими поясненнями достовірно не підтверджується той факт, що товар, який ОСОБА_3 купив, він купив саме у продавця ОСОБА_1 , при цьому доказів того, що 26 квітня 2021 року о 15 год. 00 хв. на робочому місці перебувала саме ОСОБА_1 в матеріалах справи немає, більш того в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази того, що ОСОБА_1 є продавцем вищевказаного магазину.

Що стосується відеозапису, який долучено до справи про адміністративне правопорушення, то такий не відомо коли та де саме записаний, а також невідомо, які саме особи знаходяться на відеозаписі.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Оскільки справи про адміністративні правопорушення розглядаються судом в межах протоколу про адміністративне правопорушення, тому суддя не вправі виходити за межі зазначеної у протоколі суті адміністративного правопорушення та його кваліфікації в сторону погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що працівником поліції при його складанні було допущено неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд не має права обвинувачувати ОСОБА_1 в порушенні вимог законодавства, які їй не інкримінувались згідно протоколу про адміністративне правопорушення, тобто виконувати функцію обвинувачення, а зобов`язаний закрити провадження по справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, є безпідставним та таким, що свідчить не про охорону правопорядку та запобігання поширенню пандемії COVID - 19, а про намагання покращити показники своєї роботи, шляхом оформлення безпідставних адміністративних матеріалів.

Відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що даний адміністративний матеріал було оформлено без обгрунтованих на те підстав, а тому провадження у цій справі слід закрити, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 44-3 ч.1, 221, 245, 247 п.1, 251, 252, 268, 280, 283, 284 ч.1 п.3,ч.2 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц