КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 755/3996/21 Головуючий у суді першої інстанції - Дзюба О.А.
Номер провадження № 33/824/2341/2021 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Владімірової О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану захисником Коваленко Катериною Володимирівною на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 31 березня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04 лютого 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою Alkotest Drager 6820 у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Результат огляду становить 1.44%, що підтверджується тестом 2948. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 31 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Коваленко К.В. подала апеляційну скаргу, відповідно до якої вказує, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена належними та допустимими доказами, судом першої інстанції взагалі не з`ясовано чи було вчинено правопорушення та не вжито заходів на з`ясування наявності такої події, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що свідчили б про керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Так, захисник наголошує, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 124682 від 04 лютого 2021 року ОСОБА_1 о 02 год. 20 хв. в м. Києві, вул. Березняківська, 2 керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, однак як вбачається із відеозаписів з нагрудної камери інспектора поліції, що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 у вказаний час не міг керувати транспортним засобом, оскільки у період часу з 01 год. 56 хв. до 03 год. 30 хв. не знаходився в автомобілі та навіть не був поряд з автомобілем. На думку апелянта вказане свідчить про відсутність події вчинення адміністративного правопорушення, оскільки доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинки автомобіля «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 уповноваженою особою не надано та матеріали справи таких доказів не містять.

Апелянт вказує, що пояснення свідків, що містяться в матеріалах справи та результат огляду на стан алкогольного сп`яніння є доказами виключно того, що ОСОБА_1 , як особа, а не водій, 04 лютого 2021 року знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Також в апеляційній скарзі зазначено про неповноту відеозаписів, скопійованих із портативного відео реєстратора поліцейського, оскільки останні не містять запису початку подій та інформації про перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля. Захисник вважає надання неповного відеозапису умисним та таким, що вчинено з метою приховання неправомірних дій поліцейських відносно ОСОБА_1 та відсутності події вчинення правопорушення, про яке зазначено в протоколі.

Враховуючи викладене в апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_1 - адвокат Коваленко К.В. просить апеляційний суд скасувати постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 31 березня 2021 року та закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення захисника Гаврилюка О.М., адвоката Коваленко К.В., яка підтримала доводи викладені в поданій апеляційній скарзі та просила її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17 вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним, в цій справі, так як показання свідків у повній мірі кореспондуються і іншими доказами в їх сукупності.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №124682 від 04 лютого 2021 року, вказано, що 04 лютого 2021 року в м. Києві по вул. Березняківська, 30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою Alkotest Drager 6820 у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Результат огляду становить 1.44%, що підтверджується тестом 2948. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Відповідно до результатів проведеного тесту за допомогою спеціального технічного засобу Alkotest Drager 6820 відносно водія ОСОБА_1 , останній показав результат тесту - 1,44 % (а.с.3-4).

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова. Вказано, що огляд проведено за допомогою спеціального технічного засобу Alkotest Drager 6820, результат огляду - проба позитивна - 1,44% (а.с.5).

В матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме що 04 лютого 2021 року по пр.-кт. П. Тичини, 20А, ОСОБА_1 погодився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «ДРАГЕР» й результат тесту показав 1,44% (а.с.7).

Відповідно до розписки ОСОБА_4 остання підтверджує факт залишення на зберігання транспортного засобу «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.8).

Також в матеріалах справи містяться відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП 04 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 .

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала та двома свідками. У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення від 04 лютого 2021 року містяться також пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких останній вказав, що він знаходився в автомобілі по вул. П.Тичини 20А, після чого під`їхав автомобіль поліцейських та затримав його. Також апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що немає належних та допустимих доказів того, що він керував транспортним засобом.

Так, в матеріалах справи міститься постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3747848 від 04 лютого 2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 04 лютого 2021 року о 02 год. 24 хв. в м. Києві по вул. Березняківська, 30 керуючи транспортним засобом «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн (а.с.10).

Також в матеріалах справи міститься клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у даній справі №755/3996/21 до вирішення по суті справи №755/3449/21 щодо оскарження постанови відносно ОСОБА_1 про накладення штрафу за перетин подвійної суцільної лінії (а.с.14-15).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що 14 квітня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва було розглянуто позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: поліцейський роти №3 батальйону №3 полку №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції сержант поліції Власюк О.П. про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Так, за результатами розгляду вказаної справи №755/3449/21 було прийнято рішення, відповідно до якого позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3747848 від 04 лютого 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, у вказаній постанові встановлено, що належних та допустимих доказів факту керування позивачем 04 лютого 2021 року о 02 год. 29 хв. транспортним засобом матеріали справи не містять та такі докази відповідачем не надано.

З урахуванням викладених обставин, зокрема відсутності доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, останнього неможливо вважати водієм в розумінні п. 1.10 ПДР України, суд в даній справі дійшов висновку, що у відповідача не було ґрунтовних підстав для винесення спірної постанови та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за інкримінованою йому ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зазначене рішення від 14 квітня 2021 року в адміністративній справі №755/3449/21 відповідачем - Департаментом патрульної поліції оскаржене не було та набрало законної сили.

Частиною 4 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи встановлені у справі №755/3449/21 обставини щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом 04 лютого 2021 року о 2год. 20 хв. по проспекту П.Тичини в місті Києві, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 у справі, що переглядається підлягає задоволенню.

Сукупність вказаних обставин дає підстави для висновку, що матеріалами справи належним чином не доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із не доведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 31 березня 2021 року неможливо визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись положеннями статті 247, 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Коваленко Катериною Володимирівною, задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 31 березня 2021 року скасувати та ухвалити по справі нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, тобто із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський