ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/386/21 Єфіменко Н.В.
Категорія: ст. 443 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за статтею 443 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

02 вересня 2020 року поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 317755 стосовно ОСОБА_1 за статтею 443 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 02 вересня 2020 року о 0905 год. ОСОБА_1 перебував у вестибюлі станції метро «Героїв Праці» без вдягнутого засобу індивідуального захисту, чим порушив правила карантину згідно підпункту 1 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 443 КУпАП.

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 443 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2020 року, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що постанова судді незаконна та не обґрунтована, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду в призначене судове засідання 26 січня 2021 року ОСОБА_1 не з`явився.

26 січня 2021 року подав клопотання в якому просив врахувати Закон України № 1000-IХ від 06 листопада 2020 року, яким пом`якшено відповідальність та розглядати справу за його відсутності.

З врахуванням викладеного та виходячи з положень статей 268, 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 443 КУпАП, суддя виходив з того, що він перебував у вестибюлі станції метро «Героїв Праці» без вдягнутого засобу індивідуального захисту, чим порушив вимоги підпункту 1 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року.

З таким висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статті 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідальність за статтею 443 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» встановлено на усій території України карантин.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року (в редакції станом на 02.09.2020) встановлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 жовтня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Підпунктом 1 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року (в редакції станом на 02.09.2020) на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Судовим розглядом встановлено, що 02 вересня 2020 року о 0905 год. ОСОБА_1 перебував у вестибюлі станції метро «Героїв Праці» без вдягнутого засобу індивідуального захисту.

Внаслідок встановлених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 317755 від 02 вересня 2020 року за порушення ОСОБА_1 вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року в частині заборони перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту.

Дослідивши зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги висновків судді щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 443 КУпАП, внаслідок порушення ним підпункту 1 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 не спростовують, підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП не встановлено.

Разом з цим, апеляційний суд вважає за необхідне зменшити розмір штрафу, накладеного на ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частини 2 статті 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

06 листопада 2020 року прийнято Закон України № 1000-IХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким статтю 44-3 КУпАП доповнено частиною другою такого змісту:

«Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, -

тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Закон № 1000-IХ набрав чинності 21 листопада 2020 року.

Отже, з 21 листопада 2020 року адміністративна відповідальність за дії, вчинені ОСОБА_1 02 вересня 2020 року, передбачена частиною 2 статті 443 КУпАП.

При цьому, санкція частини 2 статті 443 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у значно меншому розмірі порівняно з санкцією статті 443 КУпАП, яка діяла на час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене та виходячи з положень статті 58 Конституції України, статті 8 КУпАП, Закону № 1000-IХ від 06 листопада 2020 року, який діє на час перегляду постанови судді першої інстанції, апеляційний суд відповідно до пункту 4 частини 8 статті 294 КУпАП змінює постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2020 року в частині розміру накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, зменшуючи його до максимального розміру штрафу, передбаченого санкцією частини 2 статті 443 КУпАП, визначивши розмір штрафу в сумі 255 гривень.

Керуючись ст. ст. 443, 245, 247, 251, 252, 256, 278-280, 284, 288, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2020 року змінити в частині розміру накладеного адміністративного стягнення у виді штрафу, зменшивши його до 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

В іншій частині постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна