П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2021 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області батальйон патрульної поліції у м. Біла Церква відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм служби таксі «571» м. Київ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП -

У С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 21 жовтня 2020 року о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по бульвару Олександрійському, біля будинку № 175, керував транспортним засобом «Volkswagen Polo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд на стан алкогольного спяніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу алкотест «Драгер 7510», тест № 76, результат огляду - 1.20 % проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що працює в службі таксі в м. Києві. 20 грудня 2020 року, в нічний час, він повернувся з роботи та зустрівся зі своїм товаришем ОСОБА_2 біля парку «Олександрія» на парковці біля ТОВ «Берегиня». На його автомобілі «Volkswagen Polo» було встановлено фішку «TAXI». Він з товаришем відмічали зустріч, вживали спиртні напої, перед цим він зателефонував до своєї дружини ОСОБА_3 , щоб вона приїхала і відвезла машину на стоянку, так як він не мав наміру в нетверезому стані сідати за кермо автомобіля. Приблизно о 02 годині 00 хвилин, до нього підійшли двоє невідомих осіб, які повідомили, що вони викликали таксі, і вимагали, що б він їх відвіз за їх вимогою. Даним особам, які перебували в стані алкогольного сп`яніння, він пояснив, що не працює, що не сяде за кермо автомобіля, після чого між ними почалася словесна перепалка, а також один з них, викрав з машини його сумку з документами, витяг ключі від автомобіля, а інший, коли він помітив крадіжку, почав наносити йому удари.

Намагаючись уникнути тілесних пошкоджень, він побіг до АЗС «Glusco», яка знаходиться навпроти парку «Олександрія», невідомий йому чоловік, наздогнав його та продовжив наносити удари, повідомив, що викликав поліцію. Він також викликав працівників поліції з приводу побиття та викрадення у нього документів та ключів він автомобіля. Свідки в присутності яких він проходив огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, приїхали лише за викликом працівника поліції, дані свідки не були очевидцями події. Просив закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських від 21.10.2020 року, який долучено до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває біля автомобіля працівників поліції. На відеозапису не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також його зупинки. Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пояснює, що його побили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які забрали у нього ключі від автомобіля, документи та сумку, неодноразово пояснював, що не керував транспортним засобом.

Представник ОСОБА_1 адвокат Єфремова І.І. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Наголошувала, що відсутні докази керування її підзахисним транспортним засобом, що автомобіль не зупинявся працівниками поліції, а стояв припаркований. ЇЇ підзахисний неодноразово говорив працівникам поліції, що не керував автомобілем. Зазначила, що показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть братися до уваги, оскільки дані особи нанесли її підзахисному тілесні ушкодження, забрали у нього речі та ключі від автомобіля, в зв`язку з чим ОСОБА_1 також викликав наряд працівників поліції.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши висновком тесту «Драгер 7510», тест № 76, відповідно до якого, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 1.20% проміле, акти огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, рапорт працівника поліції, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З метою перевірки показань ОСОБА_1 суд неодноразово викликав в судове засідання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Проте на виклики до суду вказані свідки не з`явилися, а нормами КУпАП не передбачається примусовий привід свідків.

Також, на підтвердження показів ОСОБА_1 , стороною захисту надано відповідь на адвокатський запит ГУ НП В Київській області Білоцерківське управління поліції, з якого убачається, що 21.01.2020 року о 02.59 до Білоцерківського ВП надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_1 про те, що за адресою АДРЕСА_2 , водія побили невідомі особи, забрали речі та ключі від автомобіля.

Викладена у відповіді ініформація підтверджує показання ОСОБА_1 про те, що він автомобілем не керував, а також про конфлікт з особами, які були свідками у справі.

Крім того, з вказавної відповіді убачається, що повідомлення від ОСОБА_1 надійшло 21.10.2020 року о 2 год. 59 хв., що підтверджує його показання, в частині того, що 21.10.2020 року о 3 годині він не міг керувати транспортним засобом, так як у нього вжде відібрали особисті речі і ключі від автомобіля.

Надаючи оцінку наявним у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, доказам судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що і створює в даному випадку об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рідермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяС. І. Дорошенко