Справа № 522/4949/21
Провадження № 3/522/4430/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., розглянувши у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її захисника адвоката Зуєвої І.І., адміністративні матеріали, що надійшли з Полку управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої водієм в КП «ОГЕТ», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 077022 від 09.03.2021 року, встановлено, що 09.03.2021 року об 11 год. 10 хв. в м. Одесі, вул. Фонтанська дорога, 31, водій ОСОБА_1 , керуючи трамваєм «Каштан», д/н НОМЕР_1 , здійснила зупинку (стоянку), залишивши транспортний засіб, не вжила всіх заходів та допустила його рух, внаслідок чого трамвай скоїв наїзд на автомобіль «HYUNDAI ACCENT», д/н НОМЕР_2 , який зупинився попереду. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Таким чином, за переконанням органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, порушивши вимоги п. 15.12 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнала, вказала, що 09.03.2021 року приблизно об 11 годині, керуючи трамваєм «Каштан», д/н НОМЕР_1 , рухалась по №17 маршруту, по вул. Фонтанська дорога, зі сторони 6-ї станції Великого Фонтана в напрямку «Куликового поля». На зупинці 5-ї станції Великого Фонтана, зупинилась, здійснила висадку та посадку пасажирів. На перехресті були затори та скупчення автомобілів. Після цього, дочекавшись зеленого сигналу світлофора, який дозволяє рух, впевнившись в безпечності руху та в тому, що з лівого боку автомобілі зупинились, подавши звуковий сигнал почала рухатись. Під`їжджаючи до кругового кільця, водій, який перед цим стояв, почав рухатись, тим самим намагався проскочити перед трамваєм. ОСОБА_1 намагалася різко загальмувати, однак зіткненню запобігти не вдалось. Вважає винною в ДТП водія автомобіля «HYUNDAI ACCENT», д/н НОМЕР_2 , яка не дотрималась Правил дорожнього руху, в результаті чого відбулось зіткнення транспортних засобів.

У судове засідання інший учасник дорожньо-транспортної пригоди гр. ОСОБА_2 не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином шляхом телефонограм, заяви про відкладення розгляду справи не подавала.

Крім того, інформація про дату, час та місце розгляду справи перебуває у відкритому доступі на офіційному сайті суду, а відтак остання мала цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими їй процесуальними правами.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 , будучи повідомленою про дату та час розгляду справи в суді, знала, що розгляд справи відбудеться в Приморському районному суді м. Одеси, однак не з`явилась.

Крім того, дата, час та місце судового засідання були зазначені в протоколі.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника, дослідивши матеріали справи та надані ними докази під час судового розгляду, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залучення свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 077022 від 09.03.2021 року, встановлено, що 09.03.2021 року об 11 год. 10 хв. в м. Одесі, вул. Фонтанська дорога, 31, водій ОСОБА_1 , керуючи трамваєм «Каштан», д/н НОМЕР_1 , здійснила зупинку (стоянку), залишивши транспортний засіб, не вжила всіх заходів та допустила його рух, внаслідок чого трамвай скоїв наїзд на автомобіль «HYUNDAI ACCENT», д/н НОМЕР_2 , який зупинився попереду. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

До протоколу долучено наступні матеріали:

- схему місця ДТП від 09.03.2021 року, на якій зафіксовано розташування автомобілів після ДТП;

- пояснення водія ОСОБА_2 від 09.03.2021 року, в яких вона стверджує, що ДТП сталось через дії водія трамвая, оскільки він його залишив, тоді як трамвай покотився та вдарив її автомобіль;

- пояснення водія ОСОБА_1 , яка вказала, що ДТП сталося через дії водія автомобіля «HYUNDAI ACCENT», д/н НОМЕР_2 , оскільки останній намагався проскочити перед трамваєм.

ОСОБА_1 надала суду фотокопії з місця ДТП з різних ракурсів, які було оглянуто в судовому засіданні, які узгоджуються зі схемою ДТП та на яких зображено місцезнаходження транспортних засобів після ДТП, з яких вбачається, що автомобіль «HYUNDAI ACCENT», д/н НОМЕР_2 , знаходиться на трамвайних рейках, тобто місці передбаченому для руху виключно трамваїв, що повністю підтверджують пояснення ОСОБА_1 по справі та спростовують наявні в матеріалах справи письмові пояснення водія ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП відповідальність за цією статтею настає в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

В протоколі ОСОБА_1 ставиться в провину порушення п. 15.12 ПДР, відповідно до якого, водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи трамваєм «Каштан», д/н НОМЕР_1 , здійснивши зупинку (стоянку), не залишала транспортний засіб, тому дотрималась вимог п. 15.12 ПДР. Будь-яких доказів, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що під час руху водій ОСОБА_1 виконала належним чином вимоги Правил дорожнього руху, при цьому згідно п. 1.4. ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Під час судового розгляду від учасників не надходило будь-яких клопотань про дослідження додаткових доказів, окрім тих, що містяться в матеріалах справи, тому при прийнятті рішення, суд виходить з наявних в матеріалах справи доказів.

Крім того, виходячи з аналізу норм чинного законодавства, судової практики та міжнародної практики, суд звертає увагу, що суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, оскільки це порушує загальні засади судочинства.

Враховуючи, що протокол стосовно водія ОСОБА_2 не складено, суд в межах даної справи не вправі встановлювати винуватість інших осіб.

Однак, суд вважає необхідним зазначити, що сторони не позбавлені права судового розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, враховуючи досліджені в справі докази, суд доходить висновку, що вони переконливо свідчать про те, що працівники поліції помилково дійшли висновку про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 15.12 Правил дорожнього руху, тобто відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, аналізуючи в сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні достатні об`єктивні дані, які вказують на порушення ОСОБА_1 саме пункту 15.12 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП, у зв`язку з чим в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зазначеного в протоколі, на підставі чого провадження у справі стосовно неї за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 10, 24, 33, 124, 221, 247, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої водієм в КП «ОГЕТ», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси І.В. Циб