Провадження № 3/537/805/2021
Справа № 537/1433/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2021 року м. Кременчук

Суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Мурашова Наталя Валентинівна, за участі секретаря Скічко Н.В., потерпілого ОСОБА_1 та його представників адвоката Маслової О.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 27.09.2001 року Крюківським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області, вдова, пенсіонер, є опікуном неповнолітньої дитини, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

05.04.2021 року о 08 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 вчинила відносно ОСОБА_1 домашнє насильство, тобто умисно вчинила дії фізичного характеру, які виразилися у вчиненні бійки та нанесенні ударів черевиком по тулубу потерпілого, внаслідок чого була завдана шкода його фізичному здоров`ю.

Таким чином ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не визнала вину у скоєному правопорушенні. Зазначила, що ОСОБА_1 колишній чоловік її доньки, мешкає в належному йому житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 має з її донькою спільну дитину. Крім того з ОСОБА_1 проживає ще інша дитина її доньки від першого шлюбу. ОСОБА_2 допомагає доглядати онуків, які мешкають разом з колишнім чоловіком її доньки. ОСОБА_1 встановив в своїй квартирі відеокамери, що не сподобалося дітям. З цих підстав 04.04.2021 року ОСОБА_2 вчинила дії, направлені на припинення роботи відеокамер. Наступного дня 05.04.2021 року близько 08 год. прийшла в квартиру ОСОБА_1 доглядати своїх онуків. На ґрунті неприязних відносин у ОСОБА_2 виникла сварка із зятем ОСОБА_1 з приводу встановлення ним відеокамер в квартирі. Однак тілесних ушкоджень вона йому не наносила, вдарила лише декілька разів черевиком, синців не було. В присутності працівників поліції ОСОБА_1 відмовився в той день від виклику швидкої допомоги, а довідку з лікарні про отримані тілесних ушкодження потім «купив».

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що між ним та колишньою тещею ОСОБА_2 , колишньою дружиною склалися неприязні стосунки з приводу розірвання шлюбу, вирішення житлово-побутових та матеріальних питань. ОСОБА_2 та колишня дружина неодноразово безпідставно звинувачували його у вчиненні по відношенню до них насильства. Але їх звинувачення були наклепом. За таких обставин ОСОБА_1 був змушений встановити в своїй квартирі відеокамери, щоб доводити свою невинуватість. 04.04.2021 року ОСОБА_1 повідомив тещу ОСОБА_2 про встановлені відеокамери. У відповідь теща пошкодила встановлені ним відеокамери. Але ОСОБА_1 їх відремонтував. Наступного дня 05.04.2021 року близько 07 год. 40 хв. колишня теща ОСОБА_3 знов прийшла до його квартири під приводом догляду онуків. ОСОБА_1 повідомив їй, що камери відремонтовані. У відповідь ОСОБА_2 почала його ображати нецензурною лайкою в присутності дітей, нанесла декілька ударів черевиком по обличчю та тулубу, облила водою. Такі сварки та побиття відбуваються вже не вперше, мають триваючий характер. ОСОБА_2 постійно його принижує, виражається в його сторону нецензурною лайкою. Він з її сторони постійно відчуває психологічний тиск. Всі ці дії направлені на те, щоб він залишив належну йому квартиру колишній дружині, яка є донькою ОСОБА_2 . За таких обставин ОСОБА_1 просив визнати ОСОБА_2 винуватою у вчиненні по відношенню до нього домашнього насильства, накласти найсуворіше стягнення, передбачене санкцією закону за вчинене нею правопорушення, у виді арешту.

Представник потерпілого адвокат Маслова О.С. в судовому засіданні зазначила, що 05.04.2021 року ОСОБА_2 вчинила домашнє насильство відносно свого зятя ОСОБА_1 , що виразилося в нецензурній лайці, словесних образах, нанесенні рукою ударів ОСОБА_1 в область обличчя, черевиком по всьому тулубу, скручування рукою вуха ОСОБА_1 . Дана подія підтверджується зібраними в справі доказами, зокрема записом з камер відеоспостереження, які були встановлені в квартирі, довідкою КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» про наявність у ОСОБА_1 тілесних ушкоджень. Отже, в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Вказала, що домашнє насильство відносно ОСОБА_1 має триваючий характер, продовжується по теперішній час, незважаючи на те, що на розгляді в суді перебуває кримінальна справі відносно ОСОБА_2 за нанесення матері ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, в органах Національної поліції декілька звернень ОСОБА_1 на дії ОСОБА_2 та складання заборонного припису відносно ОСОБА_2 . З огляду на викладене просить застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді арешту строком на 7 діб.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого та його представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

В ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

- домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

- економічне насильство форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;

- психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на мати одного з подружжя (колишнього подружжя).

Зі змісту статті 173-2 КУпАП вбачається, що до адміністративної відповідальності можна притягнути особу лише за умисно вчинене правопорушення.

Умисним є правопорушення, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення за обставин, наведених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ 135034, складеному 05.04.2021 року ДОП СП ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Паталахом О.І. підтверджується наступними доказами.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_1 даними в судовому засіданні та протоколом прийняття заяви ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05.04.2021 року, де зазначено, що 05.04.2021 року близько 07:40 год. за адресою АДРЕСА_2 , колишня теща ОСОБА_2 нанесла ОСОБА_1 удари черевиком, облила водою, намагалася вигнати з власної квартири, зрізала камери відеоспостереження.

Довідкою №2088, виданою лікарем КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» про те, що 05.04.2021 року о 06:05 год. до медичної установи за допомогою звернувся ОСОБА_1 , якому встановлено діагноз: Забій м`яких тканин голови, крововиливи, садна лівого плеча.

Диском DVD+R, на якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення. А саме як ОСОБА_2 05.04.2021 року наносить декілька ударів ОСОБА_1 в обличчя, скручує рукою йому вухо, б`є його черевиком, висловлюється нецензурною лайкою, ображає.

Таким чином суд вважає доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні домашнього насильства, а тому її дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП, при призначенні стягнення суд, враховує характер правопорушення, особу правопорушника, яка є пенсіонером, особою похилого віку, визнана опікуном неповнолітньої дитини, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та обставин, що пом`якшує відповідальність.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції закону за вчинене нею правопорушення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 173-2, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, наклавши стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника ОСОБА_2 стягується подвійний розмір штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Наталя Валентинівна