Провадження №3/760/1362/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Оксюта Т.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від Київської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Україна, Миколаївська обл.; місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 . місце реєстрації: АДРЕСА_2 працює: старший інспектор в Антимонопольному комітеті України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 09,06,2017, орган, що видав: 4801, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за порушення митних правил.

З протоколу №1465/10000/20 про порушення митних правил від 03.09.2020 року з якого вбачається, що 03.09.2020 р. о 14 год. 40 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин України ОСОБА_1 , що прибув з ОАЕ, м. Дубай, літаком авіакомпанії «FlyDubai», рейсом № 727, своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 Митного кодексу України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчив факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «зеленої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор» на підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України громадянину України ОСОБА_1 було задано запитання щодо наявності в нього товарів, які підлягають декларуванню, на що він надав заперечну відповідь і сказав що має лише особисті речі, тобто відповідно до ст. 257 МК здійснив усно та шляхом вчинення дій декларування товарів.

Після цього багаж і ручна поклажа були пропущені через рентген-апарат митниці та здійснено митний огляд, в результаті якого виявлено партію товару а саме:

нові мобільні телефони Iphone 11, 256 Gb, Purple - 5 шт. (загальною вартістю 14550 дирхам ОАЕ)

нові годинники Apple Watch Series 5 MWV72 - 10 шт. (загальною вартістю 13650 дирхам ОАЕ)

нові навушники Apple Airpods Pro - 15 шт. (загальною вартістю 10575 дирхам ОАЕ)

нові мобільні телефони Iphone 11 Pro, 256 Gb, Gray - 9 шт. (загальною вартістю 34335 дирхам ОАЕ)

нові мобільні телефони Iphone 11 Pro, 256 Gb, Silver - 7 шт. (загальною вартістю 26705 дирхам ОАЕ).

Також під час огляду багажу та ручної поклажі було виявлено інвойс виставлений компанією Korner World Trading LLC від 02.09.2020 на ім`я ОСОБА_1 на вищезазначену партію товарів.

Крім цього громадянин України ОСОБА_1 мав власний Б/у мобільний IPhone 11 та б/у годинник Apple Watch.

Загальна вартість виявленого товару згідно інвойсу становить 99815 дирхам ОАЕ (22 836,31 Євро станом на 03.09.2020 р.)

Весь товар переміщувався в одній валізі з багажною биркою виписаною на ім`я ОСОБА_1 за номерами FZ 125303 .

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, до моменту перетину нею «зеленої лінії» для отримання довідкової інформації в інформаційній зоні та роз`яснення митних правил і порядку використання двоканальної системи до інспектора митниці не звертався.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, на думку митниці, мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України.

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13.11.2020 року матеріали справи були направлені до Київської митниці Держмитслужби для проведення додаткової перевірки.

30.12.2020 року справа надійшла до суду після проведення додаткової перевірки з доводами у справі про порушення митних правил №1465/10000/20.

Представник Київської митниці Держмитслужби у судовому засіданні пояснив, що гр. України ОСОБА_1 порушив митні правила, у зв`язку з чим щодо нього складено протокол про порушення митних правил №1465/10000/20 за ст. 472 МК України

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Від ОСОБА_1 надійшли пояснення в яких він просив закрити справу у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушенн.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши отримані матеріали, вбачається наступне.

Встановлено, що 03.09.2020 року головним державним інспектором оперативного реагування №2 управління забезпечення протидії митним правопорушення Київської митниці Держмитслужби Сосна О.М. відносно ОСОБА_1 був складений протокол про порушення митних правил №1465/10000/20 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

З протоколу №1465/10000/20 про порушення митних правил від 03.09.2020 року вбачається, що 03.09.2020 р. о 14 год. 40 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин України ОСОБА_1 , що прибув з ОАЕ, м. Дубай, літаком авіакомпанії «FlyDubai», рейсом № 727, своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 Митного кодексу України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчив факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «зеленої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор» на підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України громадянину України ОСОБА_1 було задано запитання щодо наявності в нього товарів, які підлягають декларуванню, на що він надав заперечну відповідь і сказав що має лише особисті речі, тобто відповідно до ст. 257 МК здійснив усно та шляхом вчинення дій декларування товарів.

Після цього багаж і ручна поклажа були пропущені через рентген-апарат митниці та здійснено митний огляд, в результаті якого виявлено партію товару а саме:

нові мобільні телефони Iphone 11, 256 Gb, Purple - 5 шт. (загальною вартістю 14550 дирхам ОАЕ)

нові годинники Apple Watch Series 5 MWV72 - 10 шт. (загальною вартістю 13650 дирхам ОАЕ)

нові навушники Apple Airpods Pro - 15 шт. (загальною вартістю 10575 дирхам ОАЕ)

нові мобільні телефони Iphone 11 Pro, 256 Gb, Gray - 9 шт. (загальною вартістю 34335 дирхам ОАЕ)

нові мобільні телефони Iphone 11 Pro, 256 Gb, Silver - 7 шт. (загальною вартістю 26705 дирхам ОАЕ).

Також під час огляду багажу та ручної поклажі було виявлено інвойс виставлений компанією Korner World Trading LLC від 02.09.2020 на ім`я ОСОБА_1 на вищезазначену партію товарів.

Крім цього громадянин України ОСОБА_1 мав власний Б/у мобільний IPhone 11 та б/у годинник Apple Watch.

Загальна вартість виявленого товару згідно інвойсу становить 99815 дирхам ОАЕ (22 836,31 Євро станом на 03.09.2020 р.)

Весь товар переміщувався в одній валізі з багажною биркою виписаною на ім`я ОСОБА_1 за номерами FZ 125303 .

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, до моменту перетину нею «зеленої лінії» для отримання довідкової інформації в інформаційній зоні та роз`яснення митних правил і порядку використання двоканальної системи до інспектора митниці не звертався.

Таким чином, на думку митного органу, громадянин України ОСОБА_1 під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, у зв`язку з чим на нього був складений протокол про порушення митних правил за ст. 472 МК України, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачати.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суддя зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення при цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які відповідно чинного законодавства, представляють собою будь - які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для правильного вирішення справи по суті.

Диспозицією ст. 472 МК України передбачено, що відповідальність настає через недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних даних про товар. Тобто, відповідальність може наступати лише у випадку, коли особі відомі усі необхідні реквізити товару, що підтверджуються відповідними документами, однак особа їх не декларує за встановленою формою.

Отже, основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність умислу чи необережності, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює, чи може та повинен передбачати обставини і характер незаконного недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто, незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Так, підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація.

Статтею 257 МК України, визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року №8, підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

На думку митного органу, порушення особи полягало в порушенні процедури декларування та недекларуванні за встановлено формою, передбаченою ст. 257 МК України, точних відомостей про кількість та вартість товару.

При цьому, у протоколі про порушення митних правил №1465/10000/20 від 03.09.2020 року, складеному відносно ОСОБА_1 не розкрито об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, яка передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З цього протоколу не встановлено, в чому полягає дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується.

Розглядаючи справу, встановлено, що відповідно до ч. 6 ст. 366 МК України, ОСОБА_1 обравши проходження через «зелений коридор» звільняється від подання письмової митної декларації.

У відповідності до досліджених матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 працівниками митниці не надавалась можливість заповнення декларації, а тому, враховуючи те, що він був позбавлений можливості заповнити митну декларацію, вважаю, що дії останнього були невірно кваліфіковані митним органом при складанні протоколу про порушення митних правил, оскільки ст.472 МК України встановлює відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню.

Зі змісту статей 257, 366 МК України та диспозиції статті 472 МК України вбачається, що за ст.472 МК України кваліфікуються діяння осіб, які переміщуються через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» і допустили зазначене у диспозиції цієї статті Митного кодексу порушення митних правил.

Підсумовуючи викладене, ОСОБА_1 допустив порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що свідчить про відсутність суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Статтею 495 МК України та статями 251, 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім цього, слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції, "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції "з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням".

У рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що "…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень".

Аналогічну правову позицію визначив Постановою від 31.01.2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 760/10803/15-а (адміністративне провадження № К/9901/19074/18): один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Попри це, хотілося б звернути увагу на те, що процес про адміністративне правопорушення цілком ув`язаний з вищезазначеними презумпціями процесу кримінального, оскільки Європейський суд уже визнавав кримінально-правовий характер норм українського законодавства, якими передбачена відповідальність за адміністративні правопорушення, зокрема, і за порушення митних правил (рішення по справах «Надточій проти України» та «Гурепка проти України»).

Отже, аналізуючи вищевикладені обставини, враховуючи наведені норми та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст. 62 Конституції України (тобто, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів), вважаю, що вина особи у скоєні адміністративного правопорушення за ст. 472 МК України не доведена, а тому провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

При цьому, справа про порушення митних правил за протоколом №1465/10000/20 від 03.09.2020 року була направлена до Київської митниці Держмитслужби для проведення додаткової перевірки порушення ОСОБА_1 митних правил передбачених ст. 472 МК України.

Однак, справа надійшла до суду з доводами Київської митниці Держмитслужби без врахування обставин викладених в постанові Солом`янського районного суду м. Києва від 13.11.2020 року про направлення справи для проведення додаткової перевірки.

Згідно ч. 2 ст. 528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Суд, беручи до уваги наведені обставини та норми закону, приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, що є підставою для закриття провадження по справі, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно ст. 283 КУпАП України, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, отже, у зв`язку з закриттям провадження по справі, товар, вилучений митними органами відповідно до протоколу, підлягає поверненню його власнику або уповноваженій ним особі у встановленому законом порядку, після сплати всіх необхідних зборів, податків та платежів.

Керуючись ст.ст.7, 9, 243-244, 247, 248, 249, 251, 257, 283-285 КУпАП, ст.ст. 472 487, 527, 528 МК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 472 Митного кодексу України, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №1465/10000/20 від 03.09.2020 року, а саме: нові мобільні телефони Iphone 11, 256 Gb, Purple - 5 шт. (загальною вартістю 14550 дирхам ОАЕ); нові годинники Apple Watch Series 5 MWV72 - 10 шт. (загальною вартістю 13650 дирхам ОАЕ); нові навушники Apple Airpods Pro - 15 шт. (загальною вартістю 10575 дирхам ОАЕ); нові мобільні телефони Iphone 11 Pro, 256 Gb, Gray - 9 шт. (загальною вартістю 34335 дирхам ОАЕ); нові мобільні телефони Iphone 11 Pro, 256 Gb, Silver - 7 шт. (загальною вартістю 26705 дирхам ОАЕ) повернути громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 09.06.2017 року, орган, що видав 4801 або його законному представнику у встановленому законом порядку.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через районний суд, шляхом подання скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя