Справа № 462/1682/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 травня 2021 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б. М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 033637 від 12.03.2021 року ОСОБА_1 12.03.2021 року о 20.20 год. за адресою на вул. Сяйво, 21 у м. Львові керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti, номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків за допомогою приладу Alcotest 6820 ARHK-0051, результат огляду становить 2,06 ‰, тест № 1018, чим порушив вимоги п. 2.9. а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Гельо С.Б. 05.05.2021 року подав до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що на місці дорожньо-транспортної події 12.03.2021 року його підзахисний ОСОБА_1 категорично заперечував факт вживання будь-яких алкогольних напоїв, на пропозицію працівників поліції неодноразово продував прилад «Драгер», від проведення огляду жодного разу не відмовився, однак такий результатів не видавав, поліцейські тричі запрошували різних свідків огляду і кожного разу одним із свідків був інший учасник ДТП - водій ОСОБА_2 , при цьому вказували, що огляд здійснюється останній раз та в подальшому складатимуть протокол про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, разом з тим, ОСОБА_1 , враховуючи, що прилад «Драгер» не показував результатів проходження ним тесту, погоджувався проїхати з працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння в медзакладі. Натомість патрульними було запропоновано повторно пройти тест «Драгер» та у зв`язку із черговою відсутністю результату тесту, наполягали, щоб ОСОБА_1 погодився на складання протколу про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що його підзахисний категорично заперечував та знову погодився на проходження огляду в медичному закладі. В подальшому під час проходження огляду на місці один із поліцейських відійшов в сторону та через певний час, тримаючи у руках прилад «Драгер» оголосив, що є результати тесту, показник якого становить 2,06 проміле. ОСОБА_1 заперечував факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, тому наполягав або на повторному проведенні огляду на місці або проходження такого у медзакладі, на що поліцейський відмовив та повідомив, що проходження огляду в медичному закладі вже є неможливим. При цьому, захисник звертає увагу на те, що з невідомих причин на відеозаписі, який здійснювався працівниками поліції та долучений до матеріалів справи, відсутній запис всіх зазначених подій під час проходження ОСОБА_1 останнього огляду на стан сп`яніння. Зокрема, згідно даних результату тесту, такий здійснено о 21.18 год. 12.03.2021 року, однак, згідно відеозапису, який закінчується о 21:18:23 год. працівник поліції спілкується з ОСОБА_2 та жодних дій щодо проходження огляду ОСОБА_1 патрульними не вчиняється. Наступний відеофайл розпочинається о 21:18:39 год. вже ніби-то після проходження ОСОБА_1 огляду та працівник поліції фотографує на свій мобільний телефон результат алкотестера. Щодо підписання його підзахисним протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього додатків, зазначає, що всі документи останній підписував за вказівками поліцейських одразу декілька підряд, не читаючи та не ознайомлюючись із їх змістом, серед яких в тому числі був і Акт огляду, який, як пояснив поліцейський, лише підтверджує факт проходження такого. Відтак, захисник вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений на підставі недопустимого доказу, із порушенням встановленого порядку проведення огляду на стан сп`яніння, без врахування та грунтовного дослідження всіх обставин події, просить провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У суді ОСОБА_1 свою вину заперечив, пояснив, що 12.03.2021 року ввечері керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti, номерний знак НОМЕР_1 на вул. Сяйво, 21, був зупинений працівниками поліції, йому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що він, знаючи, що не вживав жодних алкогольних напоїв, погодився. Він неодноразово на вимогу поліцейських продував Драгер, але результату прилад не показував. У зв`язку із цим, на запитання патрульних чи він поїде з ними у лікарню для проходженн огляду в медичному закладі він також погодився, однак в кінцевому результаті в медичний заклад вони так і не поїхали, при цьому під час одного із чергових проходжень огляду та спілкування один із поліцейських сказав, що є результат тесту Драгер і такий становить 2,06 проміле. Він заперечував проти такого резултату тесту і наполягав на проходженні повторного огляду в медичному закладі, однак натомість працівники поліції почали складати на нього протокол про адміністративне правопорушення. Вину не визнає, вказує, що він за кермом більше 30-ти років і в нього ніколи не було таких правопорушень. Просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Гельо С.Б. в судовому засіданні підтримав подані ним письмові пояснення в повному обсязі, доповнив, що протокол про адміністративне правопорушення складено з грубим порушенням дослідження обставин вказаної справи та грунтується на недопустимих доказах. Просить закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у звязку із відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеовідеозапис, який здійснювався працівниками поліції та долучений до матеріалів справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я 9 листопада 2015 року за № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 12.03.2021 року о 20.20 год. за адресою на вул. Сяйво, 21 у м. Львові керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тесту за допомогою приладу Alcotest 6820 ARHK-0051.

Так, у своїх поясненнях ОСОБА_1 заперечив щодо факту вживання ним алкогольних напоїв, вказав, що після неодноразового продування приладу «Драгер» погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, але працівниками поліції його так і не було доставлено в медичний заклад, натомість представлено результат алкотесту, з яким він категорично не погоджувався.

Захисник Гельо С.Б. покликається також на неповноту відображення подій під час проходження його підзахисним огляду на стан сп`яніння на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських, який долучений до матеріалів справи.

Так, пунктом 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 40 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п.5. розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відсутність такого безперервного відеозапису ставить під сумнів законність проведених поліцейськими процесуальних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення у випадку їх оспорювання.

Так, з оглянутого судом відеозапису з нагрудних камер поліцейських встановлено, що ОСОБА_1 справді 12.03.2021 року неодноразово здійснював продування приладу «Драгер» та у зв`язку із відсутністю результатів алкотесту о 21:17 год. поліцейськими запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 погоджується. Зокрема, з наявних у папці 1212 фрагментів відео на відеофайлі № 01212@115410 фрагмент відео закінчується о 21:18:23 год. моментом щодо необхідності проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Однак наступний наявний у даній папці відеофайл 01212@283810 розпочинається о 21:28:53 год. та на вказаному записі працівник поліції фотографує результат тестування приладу «Drager» .

При цьому, згідно тесту на алкоголь на приладі «Drager», тестування здійснено 12.03.2021 о 21.18., разом з тим вказана обставина не знайшла свого підтвердження і в ході пергляду судом фрагментів відеозаписів з іншої нагрудної камери працівника поліції. Так, з наявних у папці 1214 фрагментів відео на відеофайлі № 01214@174310 фрагмент відеозапису обривається о 21:18:23 год. моментом узгодження між собою працівниками поліції питання доставлення особи до медичного закладу, наступний відеофайл № 01214@19710 розпочинається о 21:20:18 год. з обговорення патрульними поліцейськими питання оформлення скерування у медичний заклад та закінчується о 21:21:52 год. Наступний наявний у вказаній папці відеофайл №01214@164710 розпочинається вже о 22:16:50 год. процедурою оформлення протоколів.

05.05.2021 судом задоволено клопотання захисника Гельо С.Б. та з метою отримання відсутніх на відеозаписі фрагментів відеофіксування події, яка мала місце 12.03.2021 року за участю ОСОБА_1 скеровано в Управління патрульної поліції у Львівській області запит.

Станом на день розгляду справи відповіді на вказаний запит суду не надано, натомість, як вбачається із відповіді на адвокатський запит отриманої адвокатом Гельо С.Б. , відеозапис вказаної події з портативних відеореєстраторів працівників управління долучений до матеріалів адміністративної справи у повному обсязі, у відповідності до змісту події.

Таким чином, суд, оглянувши наявний в матеріалах адміністративної справи відеозапис, приймає до уваги слушність доводів, наведених захисником щодо недопустимості долученого до матеріалів справи як доказу на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відеозапису з нагрудних камер поліцейських, оскільки наявний на долученому до матеріалів диску відеозапис є нарізкою фрагментів відео, не є безперевним, зміст вказаних відеозаписів об`єктивно не підтверджує відомостей зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та не узгоджується із даними, які відображені у результаті алкотесту.

Зважаючи на наведене, суд позбавлений можливості перевірити як факт дотримання працівниками поліції встановленого законом порядку проведення огляду на стан сп`яніння, так і зробити висновок про те, чи були поліцейськими під час складання даного протоколу дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності під час його складання, оскільки серед іншого на відео відсутні і дані щодо роз`яснення особі її прав та відомості процедури залучення та встановлення даних свідків проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

При складанні протоколу та прийнятті постанови повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких умов, суд приходить до висновку, що сукупність досліджених у даній справі доказів не є достатніми для висновку про те, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як роз`яснив Верховний Суд в правовій позиції,що викладена в постанові від 26.06.2019року в справі №536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Також, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25). У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06.12.1988 зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати, як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою, оскільки суперечить позиції ЄСПЛ та порушує презумпцію невинуватості особи.

При цьому, статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до переконання, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КупАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 283, 284, 287-290 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: (підпис) Б. М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз