Справа № 588/796/21
Провадження № 3/588/296/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Огієнко О. О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Поляне, одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 01.12.2020,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 16.05.2021 о 22 годин 30 хвилин у с. Печини по вул. Пушкіна, керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, таким чином, порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є не обов`язковою.

Таким чином, з урахуванням викладеного вважаю, що оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, поважних причин неявки до суду не повідомив, в розумні інтервали не вжив заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому провадження, справа може бути розглянута без його участі на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП знайшла своє підтвердження, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року будь-якого з порушень передбачених частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність зокрема за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України та кореспондується в даному конкретному випадку з вимогами п.2.5 Правил дорожнього руху.

Установленим порядком проходження медичного огляду є визначена у статті 266 КУпАП процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння і процедура проведення такого огляду. Зокрема відповідно до положень вказаної норми Закону огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення за обставин установлених судом підтверджується такими доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 491032 від 16.05.2021, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с.2);

-диском з відеофайлами, на яких зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку (а.с. 7).

Повторне вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення протягом року після того як він піддавався стягненню за частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 01.12.2020, яка набрала законної сили 14.12.2020 (а.с. 5).

За таких обставин, доходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 130 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка вчинила правопорушення передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, повторно протягом року вчинив порушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, так як керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

З довідки поліцейського СРПП № 1 Тростянецького відділення поліції ГУ НП в Сумській області Сімонова С.Ю. вбачається, що відповідно до відомостей облікових даних національної автоматизованої інформаційної системи «НАІС», інформаційно-аналітичної системи «АРМОР» Національної поліції України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 26.07.2016 сервісним центром 5943 (а.с.4).

Вирішуючи питання про застосування стягнення, відповідно до статті 33 КУпАП враховую характер вчиненого правопорушення, яке є небезпечним правопорушенням, тому на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Вирішуючи питання про застосування додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу суд враховує те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 491032 від 16.05.2021, складеному відносно ОСОБА_1 , а також доданих до нього матеріалах відсутні відомості про належність останньому транспортного засобу, яким він керував.

Відповідно до пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" №14 від 23.12.2005 не можна накладати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншим особам.

За таких обставин, вважаю за неможливе застосувати до ОСОБА_1 такий вид додаткового стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу.

Положеннями ч. 3 ст. 30 КУпАП встановлено, що якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Отже, на підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до призначеного ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за даною постановою вважаю необхідним приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами згідно постанови Тростянецького районного суду Сумської області від 01.12.2020 та остаточно визначити загальний строк позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки шість місяців.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення відповідно до статті 40-1 КУпАП вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп. у дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 30, 33, 34, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч.3 ст.30 КУпАП до призначеного ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки приєднати невідбуту частину стягнення згідно постанови Тростянецького районного суду Сумської області від 01.12.2020 у виді шести місяців позбавлення права керування транспортними засобами та остаточно визначити загальний строк позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки шість місяців.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. у дохід держави.

Згідно з частиною 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного судом.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. О. Огієнко