Справа № 359/453/21
Провадження № 3/359/384/2021
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участі особи, яка притягається до відповідальності, адміністративний матеріал, що надійшов від Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка Кодимського району Одеської області, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_2 , -

в с т а н о в и в :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 509025 від 20 січня 2021 року вбачається, що 11 січня 2021 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання, вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: висловлювався в її адресу нецензурними словами та виганяв її з місця проживання, чим вчинив дії, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що проживає разом зі своїм сином ОСОБА_3 та колишньою дружиною ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . 11 січня 2021, ввечері, він перебув вдома, і між його сином та колишньою дружиною відбувся побутовий конфлікт, в ході якого саме його колишня дружина ОСОБА_2 виражалася нецензурною лайкою в адресу його сина. Він вирішив заступитися за свого сина, якого ображала його колишня дружина. Однак, під час цього конфлікту він на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою не виражався, і не виганяв її із дому. Так, на даний момент між ним та колишньою дружиною склалися неприязні відносини, через поділ їхнього майна, що призводять до конфліктних ситуацій. Однак, він не вчиняв будь-якого насильства в сім`ї, не виражався в адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, не ображав і не погрожував. Враховуючи вищевикладене особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просив суд дану справу відносно нього закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він не вчиняв насильства в сім`ї.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення основним доказом про вчинення особою адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, та містити всі перелічені в даній статті відомості, які необхідні для вирішення справи, а без їх наведення він належної сили не має.

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 509025 від 20 січня 2021 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП з підстав вчинення останнім домашнього насильства.

Так, структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт правопорушення і суб`єктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративним правопорушенням, є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Таким чином, головною умовою виникнення відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є вчинення домашнього насильства.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидії домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Виходячи з наведеного формулювання ознак домашнього насильства, обов`язковими ознаками цього правопорушення є, по-перше, вчинення дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, а по-друге, наявність наслідку таких дій: можливість завдання чи завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

В той же час, із фабули протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 509025 від 20 січня 2021 року, вбачається, що особою, яка скала протокол, суть адміністративного правопорушення викладена неповно, оскільки не зазначено в чому полягало і яке саме насильство в сім`ї вчинено ОСОБА_1 , тобто які конкретно умисні дії та якого характеру дії були ним вчинені, що є невід`ємною частиною об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на те, що вчинені ОСОБА_1 дії відносно ОСОБА_2 призвели до настання передбачених законом наслідків для потерпілої особи.

Враховуючи, що обов`язковими ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є наявність дій фізичного, психологічного чи економічного характеру відносно потерпілої особи та настання хоча б одного з наслідків, перелічених в цій частині статті, а такі наслідки відсутні, суддя дійшов до висновку, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 509025 від 20 січня 2021 року не викладено суті правопорушення, тобто обставини скоєного 11 січня 2021 року ОСОБА_1 домашнього насильства, не розкрито об`єктивної сторони правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Отже, ці обставини в сукупності свідчать про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 509025 від 20 січня 2021 року, не викладена суть правопорушення, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки не вказано дії якого саме характеру були вчинені ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 , в чому саме полягало домашнє насильство, а також не зазначено про наслідки, які за собою потягло вчинення ОСОБА_1 насильства відносно ОСОБА_2 , що є грубим порушення вищезазначених вимог законодавства.

Також, проаналізувавши матеріали долучені до протоколу, слід дійти висновку про відсутність доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство.

Так, незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та практику Європейського суду з прав людини, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом у справі, всупереч вимог ст. 256 та диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не містить відомостей стосовно вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке йому інкримінують.

Зазначені в протоколі обставини, не є підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

Як вбачається в матеріалах справи наявна копія витягу з інтегрованої інформаційно-пошукової системи МВС України за № 65784849 від 11.01.2021 року о 18:30 год. щодо надходження на спеціальну лінію 102 повідомлення від ОСОБА_2 з приводу вчинення сварки пасинком від колишнього чоловіка ОСОБА_4 , який проживає разом із нею, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого в інформаційно-телекомунікаційній системі "Інфоримаційний портал НП України" (журналі єдиного обліку) Бориспільського ВП за № 802 (а.с.4).

Також, із копії протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 11.01.2021 року слідує, що відбулась сварка між ОСОБА_2 та сином її колишнього чоловіка ОСОБА_3 , в ході якої останній її словесно ображав, принижуючи її честь та гідність, виражаючись в її адресу нецензурною лайкою (а.с.5-6).

При цьому із письмових пояснень ОСОБА_2 , відібраних в неї працівником поліції безпосередньо на місці події 11.01.2021 року (а.с.7-8) також не вбачається, що відносно неї ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 здійснив домашнє насильство та що від цих дій була завдана чи могла бути завдана шкода її фізичному або психічному здоров`ю.

В той же час, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами те, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, окрім письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 20.01.2021 (а.с.9) про наявність скандалу в родині, який відбувався на побутовому рівні між нею та її колишнім чоловіком ОСОБА_1 за участі його сина ОСОБА_3 , на ґрунті неприязних відносин, які склалися між ними у зв`язку із поділом майна, інших доказів матеріали перевірки за фактом домашнього насильства в родині не містять. Встановлюючи провину колишнього чоловіка потерпілої ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, останньому працівники поліції не запропонували дати пояснення. Особа його сина ОСОБА_3 , який був безпосереднім учасником цих подій, і через конфлікт з яким саме ОСОБА_2 і викликала працівників поліції 11.01.2021 року, взагалі не встановлена.

Таким чином, будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів, які з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у справі немає. Представлений в матеріалах рапорт ДОП Бориспільського ВП ГУНП в Китївській області Уманця М. від 20.01.2021 року (а.с.3), не носить доказового значення, оскільки є оціночним судженням уповноваженої особи про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства. Будь-яких свідків, які могли б підтвердити дані обставини, в протоколі не зазначено.

При цьому, слід зазначити, що адміністративним правопорушенням є не будь-яке домашнє насильство, а те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Як зазначалося вище, для правильної кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з підстав ст. 173-2 ч.1 КУпАП, факт порушення вказаних прав повинен бути відображений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 509025 від 20 січня 2021 року не зазначає складу адміністративного правопорушення, заява ОСОБА_2 від 11.01.2021 року, відомості, що зафіксовані у її повідомленні про виклик працівників поліції та письмові пояснення ОСОБА_2 від 11.01.2021 року не містять інформації про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1 .

Крім того, працівниками поліції залишились не спростовані твердження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з приводу того, що ініціатором конфліктної ситуації, яка виникла 11.01.2021 року за місцем його проживання, стала саме його колишня дружина ОСОБА_2 , яка виражалася як в його адресу, так і в адресу його сина нецензурною лайкою, та навпаки в матеріалах справи містяться докази, які підтверджують дані пояснення ОСОБА_1 , а саме: копія протоколу серії АПР18 №509040 від 20.01.2021 року, складеного відносно ОСОБА_2 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, в справі про адміністративне правопорушення не міститься достатніх доказів, в розумінні ст. 251 КУпАП, про подію і склад адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 509025 від 20.01.2021 року, складений щодо ОСОБА_1 не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 173-2 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням того, що всі сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь та винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, приходжу до переконливого висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 11 січня 2021 року домашнього насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_2 не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, як не доведено і наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-3 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк