Справа № 569/4690/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Сидорук Є.І., розглянув матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, рнокпп фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати, за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №200578, 28 лютого 2021 року, о 00 год. 11 хв. в м. Рівне по вул. Млинівська, 36, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volvo V40 н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, а також під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль Opel Rapira д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який перебував у нерухомому стані. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №027461, 28 лютого 2021 року, о 00 год. 11 хв. в м. Рівне по вул. Млинівська, 36, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volvo V40 н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з транспортним засобом Opel Rapira д.н.з. НОМЕР_2 та залишив на порушення встановлених норм місце ДТП, до якої він причетний.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №200579, 28 лютого 2021 року о 00 год.11. хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volvo V40, н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд вважає за доцільне об`єднати провадження №569/4690/21, № 569/4714/21 та № 569/4760/21, розглянути їх в одному провадженні, присвоївши №569/4690/21, оскільки відносно ОСОБА_1 складені окремі протоколи про адміністративні правопорушення, відповідно за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ст. 122-4, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що 27.02.2021 року приблизно о 18:00 в нього була необхідність поїздки з м. Рівне в м. Здолбунів, він попросив свого товариша ОСОБА_3 керувати його транспортним засобом Volvo НОМЕР_3 . Приблизно о 21:00 год. вони повернулись в м. Рівне, та зупинились на стоянці біля закладу харчування, який відвідували до 00:00 год. 28.02.2021 року. Після чого, він вирішив забрати з салону автомобіля особисті речі та документи на транспортний засіб, які знаходились у «бардачку» автомобіля.

Через короткий проміжок часу він відчув поштовх, як виявилось автомобіль заднім ходом скотився на декілька метрів та заднім бампером вперся в автомобіль таксі, вийшовши з автомобіля водій іншого транспортного засобу почав заявляти, щоб я компенсував пошкодження на передньому крилі, сума яку озвучив інший водій була значною. Тоді він запропонував обмінятися контактними даними, щоб зранку усунути пошкодження, проте водій наполягав саме на відшкодуванні значної суми на місці, після чого викликав поліцію, оскільки перед цим випадком він вживав алкоголь, і злякавшись пішов з місця.

Через декілька хвилин, до нього підійшли працівники поліції, почали з`ясовувати обставини на, що він неодноразово повідомляв, що не керував транспортним засобом, а автомобіль лише скотився, швидше за все через те, що ОСОБА_4 перед тим як залишити салон автомобіля не встановив в робоче положення важіль стояночного гальма. Також ОСОБА_1 пояснив, що двигун автомобіля не вмикав, не керував ним, лише був в його салоні на водійському сидінні, не помітив руху автомобіля назад, оскільки на паркові було досить темно, у початковій точці удару його автомобіля з іншим взагалі відсутні механічні пошкодження, що вказує на рух автомобіля з дуже малою швидкістю. Він та його захисник в судовому засіданні просять закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В судове засідання викликались свідки, що вказані у протоколі, та які були вказані у письмових поясненнях долучених до матеріалів справи, проте не з`явились на виклик суду.

Дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, дослідивши відео та фотоматеріали, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1. 6. «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 вересня 2009 року № 400/666, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп"яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адмінправопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного спяніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_4 , який був заявлений стороною захисту, в показаннях наданих суду, підтвердив вищевказані ОСОБА_1 обставини, повідомив, що при завершенні паркування автомобіля останнього не встановив його на ручне гальмо, як наслідок відбувся самовільний рух автомобіля.

З долученого компакт-диску, що був досліджений судом, вбачається що відеозапис стосується зовсім іншого випадку складення працівниками поліції матеріалів про адміністративне правопорушення на водія транспортного засобу, відповідно до відображення на запису час подій мав місце 27.02.2021 року о 22:22 год., що не відповідає дійсності.

Стороною захисту був долучений до матеріалів справи ком пакт-диск з нагрудних відеокамер працівників поліції, що був одержаний у відповідь на адвокатський запит, після дослідження якого вбачається, що ОСОБА_1 весь час заперечує факт керування транспортним засобом, свідки, що знаходились в салоні автомобіля таксі, бачили, що ОСОБА_5 виходив з салону автомобіля, але не могли ствердити, що саме він керував автомобілем, та чи був двигун автомобіля у ввімкненому стані.

Таким чином, об`єктивних доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, виконував функції водія, судом здобуто не було.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «саме по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Лише наявність прямих, незаперечних доказів, які вказують на порушення особою правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №7 "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина" обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

Частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Виходячи з правил ст. 266 КУпАП та за вищевказаних обставин, дії ОСОБА_1 не утворюють склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.. 122-4, 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Окрім того, відповідно до пункту 15.12. Правил дорожнього руху, водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 не паркував свій автомобіль в місці стоянки біля закладу харчування, функцію водія виконував ОСОБА_4 , який фактично не вжив всіх заходів, передбачений вищевказаними приписами ПДР, внаслідок чого і сталась дорожньо-транспортна пригода.

Таким чином, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та за ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю за п.1. п1. ст. 247 КУпАП, оскільки останній не є суб`єктом адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 38, 122-4, 124, 130, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень в його діях.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Сидорук Є.І.