Справа № 944/5150/20
Провадження №3/944/87/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2021 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу прикордонної служби «Краківець» Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 22 листопада 2020 року близько 01 год 45 хв вчинила спробу незаконного перетину державного кордону України в пункті пропуску без відповідного документу, а саме надала на паспортний контроль паспорт громадянки Кіпру для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 виданий 01 листопада 2016 року на установчі дані громадянки Кіпру ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час проходження паспортного контролю було встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянкою України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з паспортом громадянки України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , що виданий 07 липня 2014 року на установчі дані ОСОБА_1 .

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення. Також до протоколу про адміністративне правопорушення долучено заяву, у якій вона просила розгляд справи проводити за її відсутності, вину визнає.

Відповідно до ст. 268 КУпАП суддя вважає за можливе розглянути справу за її відсутності.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ст. ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи. Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Згідно з п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Громадянка України ОСОБА_1 під час перетину державного кордону України у міжнародному пункті пропуску всупереч ст. ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 2 Закону України «Про громадянство України», ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пред`явила для паспортного контролю на виїзд з України паспорт громадянки Кіпру для виїзду за кордон, а не паспорт громадянки України для виїзду за кордон (який є відповідним для громадян України документом), внаслідок чого вчинила спробу незаконного перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів (такі дії становлять об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП).

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю підтверджується доказами, наявними у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 135857 від 22 листопада 2020 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; рапортом начальника відділення інспекторів прикордонної служби «Краківець» Митрополит О. від 22 листопада 2020 року; рапортом інспектора прикордонного контролю ІПС «Краківець» Авдійчук Д. від 22 листопада 2020 року.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення суддя відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, обставину, яка пом`якшує відповідальність, а саме визнання вини, та відсутність обставин, які обтяжують відповідальність.

З огляду на наведене, суддя вважає доцільним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне покарання у виді штрафу в межах санкції ст. 204-1 КУпАП.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (який на 1 січня 2021 року становив 2270 грн 00 коп.).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284, 289, 291 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок судового збору в дохід держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Д.Б. Поворозник