ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/646/21 Номер провадження 33/814/336/21Головуючий у 1-й інстанції Куліш Ю. В. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

його захисника - адвоката Здебської О.П.,

секретаря Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працює водієм в Полтавському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 02 лютого 2021 року о 12:04 год. у м. Полтава по вул. Великотирнівській, 25/2 керував транспортним засобом «Mitsubishi Grandis», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки в установленому законом порядку в присутності двох свідків із застосуванням приладу 0451 «Drager» 7510, результат якого виявився позитивним, оскільки прилад показав максимальні показники можливості концентрації для даного приладу. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 , порушивши п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху), скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2021 року, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подана після закінчення строку на оскарження, але містить клопотання про поновлення цього строку.

Клопотання обґрунтоване тим, що справа суддею місцевого суду розглянута 18 лютого 2021 року без участі ОСОБА_1 , а апеляційна скарга подана після ознайомлення його захисника з матеріалами справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Здебської О.П. на підтримання доводів щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, перевіривши матеріали справи та доводи клопотання, вважаю, що воно підлягає задоволенню, оскільки наведені причини пропуску строку на оскарження є поважними та підтверджуються матеріалами справи.

Апеляційна скарга обґрунтовується тим, що патрульним поліцейським, який складав протокол про адміністративне правопорушення, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не дотримано процедуру оформлення результатів виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення порушника та його захисника, які заперечували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, користуватися юридичною допомогою захисника та брати участь у розгляді справи забезпечене судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог п.2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів,що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на докази, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ДРП 18 №191088 від 02 лютого 2021 року, згідно якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi Grandis», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння; письмові пояснення свідків; відеозапис з нагрудної камери поліцейського та системи відеоспостереження «Безпечне місто».

Оцінивши зазначені докази, суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Натомість, доводи апеляційної скарги про допущення порушень працівниками поліції при оформлення результатів виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, є непереконливими та висновків судді суду першої інстанції не спростовують.

Зокрема, твердження апелянта про не зазначення при складанні протоколу ознак сп`яніння та відсутність даних, які б вказували на визнання ним факту керування транспортним засобом у нетверезому стані, апеляційним судом оцінюються критично. Так, як видно на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 особисто визнав факт вживання того дня алкоголю, у зв`язку з чим пропонував поліцейським пробачити його за вказане порушення та відпустити (а.с.8). Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.4,5) у водія ОСОБА_1 були наявні такі ознаками алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів та порушення мови. Також, з відеозапису системи відеоспостереження «Безпечне місто» вбачаються ознаки порушення координації рухів у ОСОБА_1 в момент, коли останній після зіткнення його автомобіля з металевою дорожньою огорожею вийшов з автомобіля для його огляду (а.с.8).

Твердження апелянта стосовного відсутності у матеріалах справи даних про сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу застосованої вимірювальної техніки, апеляційним судом визнається неспроможним, оскільки перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський під відеозапис проінформував ОСОБА_1 про порядок застосування та вид спеціального технічного засобу для встановлення стану алкогольного сп`яніння, але останній не ставив вимоги про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки як це передбачено положеннями п.5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Твердження ОСОБА_1 про несправність алкотестера, у зв`язку з видачею ним результату в 0,00‰, не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки на відеозаписі, що міститься у матеріалах справи, видно, що, після продувки ОСОБА_1 у даний прилад, на його екрані з`явилося зображення у вигляді трьох стрілок, спрямованих угору, яке свідчить про розмір концентрації алкоголю, який перевищує максимальний вимірювальний діапазон приладу, що підтверджується копією витягу з інструкції приладу Drager (а.с.6,7).

У свою чергу, апеляційний суд зазначає, що доводи ОСОБА_1 про здійснення розгляду справи без його участі та, як наслідок, порушення прав, передбачених ст.268 КУпАП, не є слушними, оскільки при складенні протоколу про адміністративне правопорушення йому під підпис було повідомлено про місце, дату та час розгляду справи.

Отже, жодних об`єктивних даних, які б свідчили про не надання працівниками поліції належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та не дотримання процедури оформлення результатів виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи викладене, з огляду на дотримання приписів закону працівниками патрульної поліції при складанні протоколу та суддею під час розгляду справи, вважаю обґрунтованим висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2021 року.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2021 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду О.О. Панченко