П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" травня 2021 р. Справа № 596/231/21

Провадження № 3/596/194/2021

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Цвинтарної Т.М.,

при секретарі судового засідання Рудніцькій О.П.

за участю:

захисника особи, відносно

якої складено протокол про адміністративне

правопорушення - адвоката Скакун О.К.

законного представника потерпілого

ОСОБА_1 ОСОБА_2

представника потерпілого адвоката Книша Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в селищі Гусятин матеріали справи, які надійшли від відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з середньою освітою, одруженої, не працюючої, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, за ст.173-4 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №516821 від 18 лютого 2021 року, складеного інспектором СЮП Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Кулешою Х.М., який надійшов до Гусятинського районного суду Тернопільської області 23 лютого 2021 року, вбачається, що син особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 - малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 16 лютого 2021 року приблизно о 13.00 годині на території школи І-ІІ ступенів с.Вільхівчик вчинив булінг психологічного характеру відносно свого однокласника ОСОБА_1 2012 року народження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 173-4 КУпАП.

Особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 в судовому засіданні вини у вчиненні правопорушення не визнала та суду пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_4 2012 року народження. Про подію, яка сталася на перерві в школі 16.02.2021 року вона дізналася з телефонної розмови від класного керівника її сина ОСОБА_5 приблизно о 14.00 годині 16.02.2021 року. Її син у присутності його класного керівника ОСОБА_5 , директора школи ОСОБА_6 , працівника поліції повідомив, що він під час перерви в школі 16.02.2021 року у свого однокласника ОСОБА_1 сніжки не кидав, вони всі разом кидали ногами снігом. Зі слів класного керівника її сина ОСОБА_5 її відомо, що остання під час проведення уроку після вищевказаної перерви, не бачила щоб ОСОБА_7 плакав, чи в нього було почервоніння на оці. Крім того, ОСОБА_7 класному керівнику нічого не казав з приводу того, що її син ОСОБА_8 кинув у нього сніжку.

Свої пояснення, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення від 18.02.2021 року підтримує.

Також вказала, що до 16 лютого 2021 року її до школи не викликали з приводу того, що зі сторони її сина ОСОБА_8 відносно його однокласника ОСОБА_1 чинився тиск.

Захисник особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - адвокат Скакун О.К. вважає, що діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення. Зазначив, що до основних знак булінгу слід віднести насильство у будь-якій формі, психологічне чи фізичне, однак не кожна дія, яка полягає у порушенні освітнього процесу є булінгом. Однотипні образи, які не мають системного з характеру та не полягають у насильстві можна розцінювати як неприязні відносини, а не булінг. Обов`язковою ознакою булінгу є заподіяння або можливість заподіяння шкоди психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, однак на підтвердження цих обставини при матеріалах справи немає жодного доказу.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_2 в судовому засідання пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_1 .. Саме вона подала заяву у відділ поліції з приводу факту булінгу вчиненого відносно її малолітнього сина ОСОБА_1 його однокласником ОСОБА_9 .. Також вказала, що класному керівнику сина ОСОБА_5 вона неодноразово повідомляла про інші інциденти, які були між її сином ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .. Проте, вона заяв про них не подавала, оскільки шкодувала вчительку.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий малолітній ОСОБА_7 не підтвердив факт кидання ОСОБА_11 у нього сніжкою, а саме в око, під час перебування учнів школи, зокрема і його класу, на одній з перерв після уроку 16.02.2021 року. Також вказав, що снігом кидалися ногами всі учні, які вийшли під час перерви на двір, в тому числі і ОСОБА_9 .. Під час кидання снігом і після того його ОСОБА_8 не "обзивав". Після того, як задзвонив дзвінок всі учні побігли до класів, а він залишився на дворі, оскільки помало йшов до класу. Крім того, вказав, що ОСОБА_8 до 16.02.2021 року його не бив, не "шарпав" та не казав йому поганих слів, хоча в розмові з дітьми він каже часто "погані слова".

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , яка працює вчителем загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів с. Вільхівчик суд пояснила, що вона станом на 16 лютого 2021 року була класним керівником учнів ОСОБА_1 та ОСОБА_9 .. Про ситуацію стосовно кидання учнем ОСОБА_8 16.02.2021 року на перерві між уроками сніжкою в око учня ОСОБА_1 вона дізналася від матері останнього - ОСОБА_2 під час телефонної розмови з нею приблизно о 14.00 год. 16.02.2021 року. Після вказаної розмови, вона зателефонувала до матері ОСОБА_8 і повідомила про необхідність з"явитися до школи, з метою з"ясування обставин за вищевказаною ситуацією. Після того, про вищезазначену ситуацію довела до відома директора школи ОСОБА_6 та провела бесіди із батьками вищевказаних учнів, під час яких прийшла до висновку, що інформація матері учня ОСОБА_1 про те, що учень ОСОБА_12 кинув в око учня ОСОБА_1 сніжкою не підтверджується.

Також зазначила, що про вищевказану ситуацію ОСОБА_7 її не скаржився, і після того, як він після вищевказаної перерви знаходився на наступних уроках, вона у вказаної дитини будь-яких пошкоджень, почервоніння ні на обличчі ні на очах не бачила.

Очевидцем кидання снігом між дітьми вона не була. Зі слів ОСОБА_13 її відомо , що снігом кидалися всі уні, які були під час перерви на дворі.

Також вказала, що між вказаними дітьми неприязних відносин не було. Вона на протязі навчальних років особисто не чула словесних образ зі сторони ОСОБА_13 в сторону ОСОБА_1 та не була очевидцем нанесення ударів, знущань ОСОБА_13 стосовно ОСОБА_1 .. Зі слів учнів свого класу її відомо, шо діти не бачили чи ОСОБА_8 бив, знущався над ОСОБА_14 ..

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 яка працює директором загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів с. Вільхівчик суд пояснила, що вона про виниклу ситуацію щодо кидання учнем ОСОБА_8 16.02.2021 року на перерві між уроками сніжкою в око учня ОСОБА_1 вона дізналася від їх класного керівника- вчителя школи ОСОБА_5 після обіду 16.02.2021 року.

Вказала, що до 16.02.2021 року скарг від батьків учня школи ОСОБА_1 щодо будь-яких образ їх сина ОСОБА_1 зі сторони учня школи ОСОБА_8 до керівництва школи не надходило. Інформації з приводу можливих образ вищевказаного учня школи іншими учнями школи, в тому чисі і ОСОБА_11 від правоохоронних органів та служби у справах дітей Гусятинської РДА не поступало.

Зазначила, що 16.02.2021 року вона усно звернулася до відділу поліції з приводу виниклої вищевказаної ситуації, щоб вони "розібралися в цьому". Також вказала, що вчитель ОСОБА_5 як класний керівник у вказаних учнів школи достатньо проводить роботи з учнями.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_1 , його матері ОСОБА_2 свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , дослідивши письмові докази по справі, вважає, що провадження у справі слід закрити, виходячи з наступних підстав.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Норма статті 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Диспозиція ч.3 ст.173-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, булінгу (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.1 Закону України «Про освіту») булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Типовими ознаками булінгу (цькування) є:

-систематичність (повторюваність) діяння;

-наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності);

-дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

При цьому кривдником має бути саме учасник/учасники освітнього процесу.

Булінг це агресивна свідома поведінка однієї дитини (або групи) стосовно іншої, що супроводжується регулярним фізичним і психологічним тиском. ОСОБА_15 відрізняється від звичайної сварки між дітьми тим, що:

-він супроводжується реальним фізичним чи психологічним насиллям: жертву висміюють, залякують, б`ють, розповсюджують плітки, оприлюднюють особисту інформацію та фото в соціальних мережах;

-в ситуації завжди беруть участь три сторони: той, хто переслідує, той, кого переслідують, та ті, хто спостерігають;

- він негативно впливає на всіх учасників, на їхнє фізичне та психічне здоров`я;

- може виникати спонтанно, коли несподівано для себе дитина опиняється або в ситуації переслідування, або приєднується до переслідувача;

- він може повторюватися багато разів.

Цькування може мати різні форми:

-фізичний булінг (штовхання, підніжки, бійки, стусани, нанесення тілесних ушкоджень).

-вербальне цькування (обзивання чи глузування).

-булінг стосунків - коли дітей ігнорують, не допускають до ігор та вечірок, або вони стають жертвами чуток чи інших форм публічного приниження.

-кібербулінг (приниження за допомогою Інтернету, мобільних телефонів та інших електронних гаджетів).

Відтак, не кожен конфлікт є булінгом. Цькування це тривалі, повторювані дії, а одинична сутичка між учасниками таким не може вважатися. Крім того, ключовою ознакою саме булінгу є бажання завдати шкоди, принизити жертву.

У протоколі про адміністративне правопорушення має бути відображено суть адміністративного правопорушення, яке має включати дані про час, місце здійснення самого булінгу, фактичні дані відносно того, що зазначений факт мав місце, коли, ким та яким чином він був здійснений, оскільки це підлягає доказуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Досліджуваний у судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення не містить суті адміністративного правопорушення, тобто всієї його складової об`єктивної сторони. Суть адміністративного правопорушення викладено в загальному без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-4 КУпАП.

Зокрема, у протоколі не зазначається, які саме насильницькі дії були вчинені порушником стосовно потерпілого, які наслідки викликали вказані дії у потерпілого та чи були вони взагалі, чи мало діяння систематичний характер, якщо так, - то в який період часу, з конкретною вказівкою на час кожної події. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було з`ясовано, чи були висновки психолога, чи проводилося по вказаному факту розслідування в школі.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про освіту» вбачається, що до повноважень керівника закладу освіти в межах наданих йому повноважень належить створення у закладі освіти безпечного освітнього середовища, вільного від насильства та булінгу (цькування), у тому числі: розглядає заяви про випадки булінгу (цькування) здобувачів освіти, їхніх батьків, законних представників, інших осіб та видає рішення про проведення розслідування; скликає засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) для прийняття рішення за результатами проведеного розслідування та вживає відповідних заходів реагування, повідомляє уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України та службі у справах дітей про випадки булінгу (цькування) в закладі освіти.

В судовому засіданні не здобуто доказів того, що малолітній ОСОБА_4 вчинив дії, які слід кваліфікувати, які булінг відносно дитини. Виникла між дітьми класу ситуація на перерві між уроками щодо кидання снігу не мала причини, не носила постійний характер, як і не заподіяла шкоди психічному чи фізичному здоров`ю малолітнього ОСОБА_1 ..

Посилання законного представника малолітнього потерпілого, його матері ОСОБА_2 про те, що її син прийшов зі школи додому із почервонінням на правому оці в наслідок кинутої сніжки в око малолітнім ОСОБА_11 , суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені жодними належними доказами.

Надане суду фото законним представником потерпілого із зображенням на ньому ОСОБА_1 із почервонінням на правому оці на підтвердження вчинення відносно нього булінгу зі сторони ОСОБА_13 16.02.2021 року, суд не прий має як належний та допустимий доказ, оскільк його не можливо ідентифікувати по часу виготовлення.

Представлене суду фото законним представником потерпілого із зображенням на ньому ОСОБА_13 , який ногою вдаряє по дверях шафи у школі на підтвердження вчинення відносно ОСОБА_1 булінгу зі сторони ОСОБА_13 16.02.2021 року, суд також не приймає до уваги, оскільки від не має правового значення як доказ у даній справі.

Доказів про будь-які інші непорозуміння між малолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у класі, які б вказували на систематичність дій чи завдання будь-якої шкоди останньому до матеріалів справи не додано та в судовому засіданні не здобуто.

В силу вимог п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю зокрема, у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_11 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП, суд прийшов до висновку, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад цього адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим провадження в даній справі слід закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 173-4, 247, 251 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Повна постанова складена 24 травня 2021 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна