Справа № 216/4653/20
Провадження № 3/216/7/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, яка має професійно-технічну освіту, працює в комунальному підприємстві «Швидкісний трамвай» на посаді водія трамвая на пасажирських перевезеннях, заміжня, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2020 року інспектором взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП сержантом поліції Кравцем М.О. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 130435 стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Згідно із цим протоколом 03 серпня 2020 року о 10:30 год. біля будинку № 36 на вул. Свято-Миколаївській у м. Кривому Розі Дніпропетровської області водійка ОСОБА_1 , керуючи трамваєм Н465 за маршрутом № 2 не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем марки «Mаzda СХ-9 Touring», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водійки ОСОБА_2 , який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками без потерпілих, чим порушила вимоги пп. 12.1, 13.1 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні водійка ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала, посилаючись на таке. Того дня, 03 серпня 2020 року, вона рухалась від зупинки громадського транспорту «Райвиконком» по вул. Свято-Миколаївській у напрямку проспекту Поштового зі швидкістю 25 км/год. У цей час перед керованим нею трамваєм виїхав автомобіль «Mаzda» і несподівано зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, хоча дівчина-пішохід перебувала на тротуарі та проїзну частину не переходила. Вона одразу застосувала екстрене гальмування, однак уникнути зіткнення не вдалося. Швидкість руху автомобіля «Mаzda» вона не пам`ятає. Перед ДТП автомобіль «Mаzda» рухався праворуч від вагону трамвая, а для об`їзду «лежачого поліцейського» трамвайною колією виїхав перед нею за 5-7 метрів. Однак за Правилами експлуатації трамвая при швидкості початку екстреного гальмування 20 км/год. гальмівний шлях трамвая складає 10,2 метра, тому вона не мала технічної можливості повністю зупинити трамвай, своєчасно застосувавши екстрене гальмування. Своєї вини в ДТП вона категорично не визнає та не згодна зі складеним стосовно неї протоколом про адміністративне правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Голуб С.О. також заперечував наявність вини останньої в цій дорожньо-транспортній пригоді та просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується висновком експерта, за яким вона не порушувала зазначених у протоколі пунктів правил дорожнього руху, а суд не може вийти за межі інкримінованого правопорушення та визнати її винуватою в порушенні інших пунктів ПДР України, яких під час складання протоколу працівниками поліції встановлено не було.

Допитана в судовому засіданні водійка ОСОБА_2 пояснила, що трамвай під керуванням ОСОБА_1 рухався за нею, тримаючи дистанцію. Вона перед пішохідним переходом почала пригальмовувати та зупинились, оскільки дівчина на узбіччі не наважувалась почати перехід проїзної частини, після чого відбулось зіткнення трамвая із задньою частиною її автомобіля. Виїхати на трамвайну колію її змусив припаркований на дорозі автомобіль, після об`їзду якого повернутись у свою смугу руху їй завадив автомобіль темного кольору, зайнявши праву смугу руху, тому вона не перестроювалась і залишилась на трамвайній колії.

Представник ОСОБА_2 - Щербань В.С. у судовому засіданні наполягав на тому, що вина водійки ОСОБА_1 у цій пригоді повністю підтверджуються матеріалами справи.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , яка була тим пішоходом, що під час ДТП переходив проїзну частину дороги вул. Свято-Миколаївської по неврегульованому пішохідному переходу, пояснила, що перед початком переходу ліворуч відносно неї ближче до правого краю дороги зупинився чорний автомобіль, а ближче до середини дороги - білий автомобіль («Mаzda»), трамвай рухався позаду цих автомобілів і наближався до них. Перед зупинкою вказані автомобілі рухались паралельно, чорний автомобіль будь-яких перешкод у русі автомобілю «Mаzda», який рухався по трамвайним коліям, не створював і останній не змінював свого напрямку руху. Під час переходу нею проїзної частини чорний автомобіль, пропустивши її, одразу проїхав позаду неї, а білий автомобіль «Mаzda» стояв на місці, оскільки вона була вимушена зупинитись перед ним, тому що її не надавав дорогу сміттєвоз, який рухався по іншій половині дороги, в зустрічному вказаним автомобілям напрямку, і в цей час вона почула глухий звук зіткнення трамвая з автомобілем «Mаzda».

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , яка була пасажиркою трамваю та очевидцем пригоди, пояснила, що вона зайшла до вагону трамвая на зупинці «Райвиконком», сплачувала за проїзд і бачила як автомобіль «Mаzda» спочатку зрівнявся з вагоном трамвая з правого боку, а потім різко виїхав перед ним та одразу зупинився. Водійка трамвая почала гальмувати, але повністю зупинити вагон не встигла. Відстань між автомобілем «Mаzda» і трамваєм перед зіткненням була близько 5 метрів. При цьому на той час на пішохідному переході пішоходів не було.

Допитаний у судовому засіданні для роз`яснення свого висновку експерт ОСОБА_5 пояснив, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки порушення пунктів 12.1, 13.1 ПДР України, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно неї. У даному випадку в діях останньої за певних умов вбачаються ознаки порушення лише п. 12.3 правил дорожнього руху. Щодо дій водійки ОСОБА_2 у цій дорожній ситуації експерт пояснив, що на виконання вимог п. 11.8 ПДР України остання за будь-яких обставин не повинна була створювати перешкод для руху трамвая під керуванням ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, а також показання свідків і роз`яснення експерта, дослідивши матеріали справи й давши відповідну правову оцінку зібраним у ній доказам, суд дійшов такого висновку.

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП покладає на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення обов`язок з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного. Згідно із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

За змістом положень ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, про що свідчить і відповідна практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка застосовується як джерело права.

Так, за усталеною практикою ЄСПЛсфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачено, а саме - презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин (рішення ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібемон проти Франції»). Також ЄСПЛ визнає кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом (рішення ЄСПЛ у справі «Маліга проти Франції»).

Статтею 124 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 03 серпня 2020 року серії ОБ № 130435 - 03 серпня 2020 року о 10:30 год. водійка ОСОБА_1 , керуючи трамваєм Н465 за маршрутом № 2 біля будинку № 36 на вул. Свято-Миколаївській в м. Кривому Розі не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем марки «Mаzda СХ-9 Touring» під керуванням водійки ОСОБА_2 , що рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги пп. 12.1, 13.1 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Отже, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог пунктів 12.1, 13.1 ПДР України, що призвело до зіткнення вказаних транспортних засобів та їх пошкодження.

Так, відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Водночас згідно із п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

При цьому п. 12.3 ПДР України визначено, що в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Разом з тим п. 11.8 ПДР України передбачено, що по трамвайній колії попутного напрямку, розташованій на одному рівні з проїзною частиною для нерейкових транспортних засобів, дозволяється рух за умови, що це не заборонено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою, а також під час випередження, об`їзду, коли ширина проїзної частини недостатня для виконання об`їзду, без виїзду на трамвайну колію. В усіх випадках не повинно створюватися перешкод для руху трамвая.

Також пунктами 1.3, 1.4 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил і бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Під час розгляду справи судом установлено, що 03 серпня 2020 року о 10:30 год. біля будинку № 36 на вул. Свято-Миколаївській у м. Кривому Розі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю трамвая Н465 під керуванням водійки ОСОБА_1 та автомобіля «Mаzda» під керуванням водійки ОСОБА_2 , який до моменту зіткнення рухався на відстані близько 5-7 метрів попереду трамвая по трамвайній колії попутного напрямку, розташованій на одному рівні з проїзною частиною для нерейкових транспортних засобів. Унаслідок зіткнення вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За дослідженою схемою місця ДТП ця пригода сталась у світлий час доби на сухому покритті проїзної частини в ясну погоду за участю двох транспортних засобів, їх водіїв, семи пасажирів трамвая та пішохода.

Також у цій схемі зафіксовано, що відстань від правого краю проїзної частини дороги вул. Свято-Миколаївської (за напрямком руху учасників пригоди) до трамвайної колії становить 4,5 м, до вагону трамвая 4,1 м, а до місця зіткнення 4,4 м. При цьому ліва частина автомобіля «Mаzda», а саме його переднє й заднє колесо, на момент контактування транспортних засобів були розташовані безпосередньо на трамвайній колії, ближчій до правого краю проїзної частини дороги за напрямком його руху, що також підтверджується долученою до протоколу фототаблицею місця пригоди та наданими ОСОБА_2 кольоровими фото.

Зазначені обставини учасниками пригоди та їхніми представниками не заперечуються.

Щодо вини в цій ДТП водійки ОСОБА_1 внаслідок порушення інкримінованих їй пунктів 12.1, 13.1 ПДР України, які були визначені на місці пригоди та внесені до протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою, суд зважає на таке.

Згідно з висновком експерта від 22 грудня 2020 року № 19/104-17/1/4/426, наданим за результатами проведеної судової автотехнічної експертизи, у даній дорожньо-транспортній ситуації за обома заданими варіантами механізму ДТП у діях водійки ОСОБА_1 з керування трамваєм не вбачається невідповідностей вимогам пп. 12.1, 13.1 ПДР України й остання повинна була діяти відповідно до вимог п. 12.3 таких Правил. Водночас водійка автомобіля «Mаzda» ОСОБА_2 у даній ситуації повинна була діяти відповідно до вимог п. 11.8 ПДР України та в її діях вбачається недотримання цих вимог, але за відсутності необхідних вихідних даних установити, чи знаходяться невідповідності дій ОСОБА_2 зазначеним нормам Правил у причинному зв`язку із настанням ДТП не надається можливим.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_5 свій висновок роз`яснив таким чином. У цій конкретній ситуації в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки порушення пунктів 12.1, 13.1 ПДР Україні, тому зазначена в протоколі кваліфікація дій останньої, на його думку, є помилковою, оскільки в даному випадку водійка трамвая повинна була діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України. При цьому водійка ОСОБА_2 порушила вимоги п. 11.8 ПДР України, оскільки в будь-якому випадку не мала створювати перешкод для руху трамвая.

Крім того, згідно із довідкою комунального підприємства «Швидкісний трамвай» від 02 вересня 2020 року № 1 за показаннями програми спостереження за рухомими об`єктами «Cartab» на момент ДТП, 03 серпня 2020 року близько 10.30 год., трамвайний вагон № 465 рухався по вул. Свято-Миколаївській у м. Кривому Розі зі швидкістю 25 км/год.

Відповідно до підпункту 1 п. 1 глави 4 розділу ІХ Правил експлуатації трамвая і тролейбуса, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 03 лютого 2020 року № 36 і зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 27 квітня 2020 року за № 353/34636, забороняється експлуатація рухомого складу у разі виникнення технічних несправностей , зокрема гальмівної системи, у тому числі якщ о гальмівний шлях при початковій швидкості екстреного гальмування - 20 км/год. перевищує показник - 10,2 метра (Додаток 5 до цих правил).

За положеннями п. 5 розділу І указаних Правил гальмовий шлях це відстань, що проходить транспортний засіб під час екстреного гальмування з початку здійснення впливу на механізм керування гальмовою системою (педаль, рукоятка) до місця його зупинки.

Таким чином, за фактичних обставин цієї пригоди наведені вимоги Правил експлуатації трамвая ставлять під сумнів наявність у водійки ОСОБА_1 технічної можливості зупинити вагон керованого нею трамвая до зупиненого перед ним водійкою ОСОБА_2 автомобіля «Mаzda» протягом наявної між цими транспортними засобами відстані (близько 5-7 метрів), застосувавши екстрене гальмування при швидкості руху трамвая - 25 км/год., оскільки за нормами гальмівного шляху трамвайних вагонів його гальмівний шлях за такої швидкості мав складати не менше 10,2 метрів.

Отже, детально проаналізувавши всі встановлені обставини цієї справи в їх сукупності та надавши оцінку зібраним у справі доказам з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупності доказів - їх достатності для прийняття рішення, суд дійшов висновку, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - не доведено поза будь-яким розумним сумнівом, оскільки під час судового розгляду не встановлено в діях водійки ОСОБА_1 тих порушень правил дорожнього руху під час ДТП, які інкриміновані їй за відповідним протоколом про адміністративне правопорушення як такі, що знаходяться у причинному зв`язку з даною пригодою, тобто призвели до її настання.

При цьому під час визначення винуватця вказаної пригоди та оформленні матеріалів справи уповноваженою на те посадовою особою в повній мірі не було враховано технічні характеристики транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та наявність чи відсутність в останньої можливості за конкретних обставин цієї ДТП уникнути зіткнення транспортних засобів шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування на виконання вимог п. 12.3 ПДР України.

Водночас за положеннями статей 7, 217, 254, 279, 280 КУпАПсуддя як посадова особа, уповноважена на розгляд справ про адміністративні правопорушення (ст. ст. 213, 221 КУпАП), може розглядати відповідну справу лише в межах тих обставин, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, та накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих йому повноважень.

Тобто суддя не наділений повноваженнями самостійно вносити будь-які виправлення, зміни чи доповнення до протоколу про адміністративне правопорушення при виявленні неправильності його оформлення, а має повернути матеріали справи відповідному органу для для усунення встановлених недоліків, але за умови, що такі недоліки були очевидними та виявлені суддею на стадії підготовки справи до розгляду, в іншому випадку всім наявним у справі матеріалам надається відповідна правова оцінка на предмет їх належності та допустимості за правилами оцінки доказів .

У цьому контексті ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Так, під час розгляду справи, а саме після отримання висновку експерта та його ґрунтовних роз`яснень свого висновку, представником ОСОБА_2 Щербанєм В.С. було подано до суду клопотання про направлення матеріалів справи до полку патрульної поліції для належного оформлення її в частині правової кваліфікації дій ОСОБА_1 , вказавши уповноваженим посадовим особам на виявлений у протоколі недолік у вигляді відсутності в графі «суть правопорушення» відомостей про порушення водійкою трамвая п. 12.3 ПДР України, тобто фактично представник просив суд вказати на необхідність додатково інкримінувати особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ще одну кваліфікуючу ознаку правопорушення, збільшивши таким чином обсяг раніше висунутого їй обвинувачення. Таке клопотання представника ОСОБА_6 було залишено судом без задоволення, оскільки порушене в ньому питання за своїм стилістичним формулюванням виходить за межі повноважень суду та обставин інкримінованого за протоколом правопорушення. При цьому суд звернув увагу, що позитивне вирішення даного клопотання, тобто вихід за межі висунутого обвинувачення, погіршить становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, й відповідно порушить її право на захист, а висловлена наперед позиція судді щодо правильності кваліфікації дій водійки ОСОБА_1 може викликати в останньої об`єктивно обґрунтовані побоювання, що в судді вже сформувалася думка про її винуватість у вчиненні даного правопорушення та небезсторонність судді у цій справі.

Отже, за встановлених фактичних обставин справи суд дійшов висновку про недостатність у ній доказів для того, щоб безсумнівно стверджувати про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що виключає її відповідальність за такою правовою кваліфікацією з огляду навимоги ст. 62 Конституції України, за якою обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви стосовно події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (постанова Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а).

Ураховуючи все наведене вище, суд дійшов висновку про відсутність (недоведеність) в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 124, 245, 247, 251, 252, 266, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Ю.В.Онопченко