ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 33/819/46/21 Доповідач Коломієць Н.О.
ПОСТАНОВА

про повернення апеляційної скарги

21 січня 2021 року суддя Херсонського апеляційного суду Коломієць Н.О. з участю секретаря Березовського С.В. розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 18.12.2020 року

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 10200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд встановив, що 12.11.2020 року о 21-25 год. в м. Херсоні, по вул. Дорофеєва, 16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus IS200 н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці звужені та не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з постановою ОСОБА_1 04.01.2021 року подав на неї апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій він посилається на те, не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки автомобілем не керував, перебував на пасажирському сидінні. Просив постанову скасувати, а провадження по справі закрити. Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вмотивоване тим, що справу було розглянуто суддею без його повідомлення та участі, копію постанови до теперішнього часу ним не отримано, про судове рішення він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 04.01.2021 року.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 клопотання підтримав, пояснивши, що не знав про результати розгляду справи про адміністративне правопорушення в Херсонському міському суді, оскільки не цікавився її рухом через зайнятість по власних справах, доручивши своєму знайомому юристу вирішувати в суді всі питання, що стосується його інтересів.

Заслухавши апелянта, дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не вручення особі, що притягається до адміністративної відповідальності копії цієї постанови.

Визначений законом строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення надає стороні достатньо часу для прийняття рішення щодо подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення правової позиції. Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.

Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 294 КУпАП містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального права під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскаржувана постанова винесена 18.12.2020 року.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження подано до суду одночасно з апеляційною скаргою 04.01.2021 року, за межами строку на апеляційне оскарження.

Оцінюючи поважність причин, на які посилається ОСОБА_1 в обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційний суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 був присутнім при складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП і був повідомлений про те, що справи про порушення ПДР розглядатиметься Херсонським міським судом, що підтверджується його підписом (а.с.4). Отже, ОСОБА_1 був попереджений про те, що йому слід очікувати виклику до Херсонського міського суду.

Суд двічі, належним чином завчасно повідомляв ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи. Однак в жодне з судових засідань ОСОБА_1 не прибув.

Так, в судове засідання, призначене на 07.12.2020 року ОСОБА_1 не прибув під приводом відрядження, не надавши в той же час будь-яких доказів, як б підтверджували цей факт (а.п.10,11), а в судове засідання, призначене на 18.12.2020 року, про яке він був належним чином повідомлений 08.12.2020 року (а.п. 14) не прибув, без повідомлення суду про поважність причин неприбуття.

Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 двічі без поважних причин проігнорував виклики суду, тому суд правомірно розглянув справу в його відсутності, що відповідає положенням ст. 268 КУпАП.

Знаючи, що справа буде розглянута 18.12.2020 року ОСОБА_1 не надав апеляційному суду доказів, які б свідчили про наявність дійсно об`єктивних обставин та перешкод, які позбавили йому можливості вчасно ознайомитись з судовим рішенням та подати на нього апеляційну скаргу.

Навпаки під час розгляду клопотання про поновлення строку в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що не бажав брати участь в судових засіданнях через занятість у власних справах, не цікавився рухом своєї справи в суді та результатами її розгляду, доручивши вирішення всіх питань знайомому юристу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

В чисельних рішеннях Європейський Суд з прав людини констатує, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (справа «Union Alimentaria Sanders SA v. Spain"- рішення від 07 липня 1989 року; справа «Пономарьов проти України»- рішення від 03.04.2008 року тощо»).

Тобто згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Будь-яких даних про вжиті заходи, спрямовані на те, щоб дізнатися про стан розгляду справи ОСОБА_1 не надано, а також не зазначено інших об`єктивно непереборних та поважних обставин, які позбавили апелянта можливості подати апеляційну скаргу у визначений законом строк.

Постанова Херсонського міського суду від 18.12.2020 року на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень була оприлюднена 23.12.2020 року, що давало можливість ОСОБА_1 ознайомитися з оскаржуваною постановою в межах строку на апеляційне оскарження. Доказів про те, що судом чинились ОСОБА_1 перешкоди в отриманні судового рішення, апелянтом не надано.

З урахуванням наведеного вказані у клопотанні причини, з яких апеляційну скаргу не було подано в десятиденний строк, починаючи з дня винесення постанови, поважними вважатись не можуть.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду від 18.12.2020 року, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП залишити без задоволення, в поновленні цього строку відмовити.

Апеляційну скаргу разом з додатками повернути апелянту.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: підпис

Згідно з оригіналом:

Секретар судового засідання С.В. Березовський

Постанова набрала законної сили 21.01.2021 року