ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2021 Справа №607/7923/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої та зареєстрованої по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

26 квітня 2021 року близько 10 год. 55 хв. громадянка ОСОБА_1 , перебувала на станції автовокзалу «Тернопіль» по вул. Білогірська, 1 у м. Тернополі без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство, спеціальний статус, чим порушила вимоги підпункту 2 пункту 3 постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236 та вимоги ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення визнала повністю та щиро розкаялася. Просила суд обмежитись усним зауваженням.

Розглянувши справу, вивчивши матеріали, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог п.п. 2 п. 3 Постанови КМУ від 09 грудня 2020 року №1236 (в редакції, яка була чинною станом на дату вчинення правопорушення), з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Судом встановлено, що крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №520397 від 26 квітня 2021 року; електронним рапортом від 29 квітня 2021 року; постановою про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП від 26 квітня 2021 року серії Габ №220538.

Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, тобто порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вперше вчинила адміністративне правопорушення, повністю визнала свою вину у його вчиненні та щиро розкаялася, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність те, що вказане правопорушення не становить суспільної небезпеки та не завдало шкоди третім особам та державі, приходжу до висновку про малозначність вчиненого правопорушення.

Таким чином, вважаю за можливе, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням.

Справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності провадженням закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 22, 44-3, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 1 ст. 44-3 КУпАП провадженням закрити.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька