Справа №333/2403/20
Провадження №3/333/5/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 травня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., за участю захисника Галчанського С.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Херсоні, громадянина України, тимчасово не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №298333 від 05.05.2020 року, 05.05.2020 року, о 08 год. 00 хв., у м. Запоріжжі на вул. О. Говорухи, 4 водій автомобіля «Opel Vectra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , перед розворотом ліворуч не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, чим порушив п.п. 10.1, 10.4 Правил Дорожнього руху України, та скоїв зіткнення з автомобілем «Peugeot 3008», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав та пояснив, що 05 травня 2020 року, приблизно о 06 год. 20 хв. він на своєму автомобілі «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_3 виїхав на роботу таксиста (служба такси «Любимое») по м. Запоріжжю. Приблизно о 07 год. 20 хв., він отримав заказ на перевезення пасажирів і приїхав до багатоповерхового будинку по вул. Космічній, 78А, де забрав двох жінок. Першу - він відвіз на вул. Миколи Ласточкіна, другу ОСОБА_3 він повинен був відвести на адресу в Шевченківському районі м. Запоріжжя. З вул. Миколи Ласточкіна він виїхав на вул. Автозаводську, а потім на вул. Олександра Говорухи, одночасно перестроївшись на крайню ліву смугу руху.

Так як він їхав відповідно до маршруту, вказаному навігатором-додатком «Taxoid», що прокладає маршрут лише з урахування Правил дорожнього руху, тому повинен був розвернутися і їхати до Шевченківського району. Для того, щоб розвернутися по вул. Олександра Говорухи, він проїхав міст над залізничною дорогою, і вже рухаючись у лівій крайній смузі руху з увімкнутим лівим покажчиком повороту, під`їхав до перехрестя з вул. Барикадною зі швидкістю, що не перевищувала 20 км/год. Їхав він у лівій смузі з невеликою швидкістю саме тому, що необхідно було розвернутися, проте дорожня обстановка не дозволяла цього зробити до перехрестя з вул. Барикадною, а проїхавши перехрестя, він став пропускати зустрічний транспорт і чекав нагоди здійснити розворот. Так, повільно рухаючись у лівій крайній смузі, на відстані близько 4,0 м - 5,0 м від правого краю дороги, від перехрестя з вул. Барикадною, він доїхав до будинку 2 по вул. Олександра Говорухи, і отримавши нагоду, почав здійснювати розворот ліворуч. Під час здійснення розвороту ліворуч, він достатньо повільно виїхав зі своєї лівої крайньої смуги на ліву зустрічну смугу передніми і задніми колесами.

Під час цього розвороту, приблизно о 07 год. 53 хв., коли його автомобіль вже перебував на зустрічній смузі руху і передніми і задніми колесами, відбувся наїзд автомобіля «Peugeot 3008», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 на його транспортний засіб. Перед зіткненням він встиг побачити у бокове вікно, що автомобіль останньої, не здійснюючи жодного гальмування, рухаючись по траєкторії з правої смуги на ліву смугу і далі на зустрічну смугу, виїхав на цю зустрічну смугу де, знаходився під час розвороту його автомобіль. При цьому, ОСОБА_2 своєю передньою частиною скоїла зіткнення з заднім лівим колесом його автомобіля, здійснивши сильний удар.

Від такого сильного удару його автомобіль підкинуло і розвернуло ліворуч, через що

на місці наїзду-удару (зіткнення) залишилися сліди осипу бруду/землі з-під його автомобіля, а саме з лівої арки, у формі частини кола, вiяла. Місце концентрації осипу бруду/землi з лівої арки знаходилось на проїзній частині вул. Олександра Говорухи на відстані 7,3 м від правого краю за напрямком руху автомобіля «Peugeot 3008» та на відстані 6,8 м до опори №40 (лінії від цієї опори). В свою чергу, автомобіль ОСОБА_2 відкинуло праворуч - на ліву смугу руху.

Після зіткнення, він повернувся до пасажирки ОСОБА_4 і запитав як вона себе почуває, чи не має пошкоджень. Остання відповіла, що з нею все добре, вона лише дуже сильно

злякалася. Після того як він вийшов з автомобіля, побачив, що ОСОБА_2 також вийшла зі свого автомобілю, тримаючи у правій руці телефон з відкритим додатком якось месенджеру на білому фоні якого було видно клавіатуру з частиною набраного тексту. У зв`язку з цим, він зрозумів, що під час керування автомобіля ОСОБА_2 одночасно на телефоні друкувала текст, через що відволіклась і виїхала на зустрічну смугу, де він виконував розворот. Остання почала голосно на нього кричати, висловлюючи свої звинувачення у тому, що він здійснював розворот через дві суцiльнi дорожні лінії. Потім він викликав нового водія, який через 10 хвилин, забрав ОСОБА_5 та відвіз до місця призначення.

У подальшому, на місце ДТП підійшов перший адвокат Комліченко К.О. і почав з нею розмовляти, а пізніше під`їхав і другий адвокат - Ліхосенко Є.О. на білому «Мерседесі» і поставив свій автомобіль з увімкненою «аварійкою» позаду автомобіля ОСОБА_6 .

Потім вони усі разом довго чекали приїзду працівників поліції. Його ніхто, ні в чому не звинувачував, проте він на той час був у шоці від ДТП, і чомусь вважав, що винен у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди через неіснуючі дві смуги, на яких наполягала ОСОБА_2 та демонстративну впевнену поведінку адвокатів. Під час очікування поліцейських ОСОБА_2 зателефонував її чоловік, з яким він також поспілкувався. Останній запитав, чи є у нього обов`язковий поліс страхування, на що він відповів негативно.

Ще до приїзду працівник поліції він, ОСОБА_2 та її адвокати роздивлялися місце ДТП і бачили, що від сильного удару автомобіля останньої на місці зіткнення залишилися: сліди осипу бруду/землі з-під його автомобіля, а також розбиті маленькі і великі фрагменти окремих деталей від двох автомобілів. Зокрема, на асфальті знайшли частину розбитого заднього лівого ліхтаря-стопу червоного кольору від його автомобіля та планку лобового скла автомобіля «Peugeot 3008». Вказану планку він підняв і приставив до автомобіля ОСОБА_2 , оскільки знає, що вона коштує дорого. Зазначену частину розбитого заднього лівого ліхтаря-стопу адвокат Ліхосенко Є.О. ногою перемістив до передньої частини автомобіля «Peugeot 3008».

Приблизно о 09-00 годині, на місце події приїхали поліцейські, які підійшли до них, попрохали вимкнути на його автомобілі весь цей час увімкнений сигнал світлового покажчика лівого повороту і включити аварійку, подивилися на дорожню обстановку, розпитали учасників ДТП про обставини зіткнення та пішли до свого автомобілю складати протокол. ОСОБА_2 через декілька хвилин підійшла до них, потім повернулася до своїх адвокатів, і почала плакати та говорити, що поліцейські складають на неї протокол.

Адвокати відразу підійшли до автомобілю поліцейських, і почали з останніми жваво обговорювати обставини ДТП. Під час цієї розмови адвокати кудись телефонували, потім хтось телефонував поліцейським, а ОСОБА_6 піднесла до вуха одного з поліцейських свій телефон і працівник поліції спілкувався по телефону останньої. У подальшому, поліцейські здійснювали ще телефонні дзвінки та їм зворотно хтось телефонував. Потім адвокати почали під диктовку допомагати ОСОБА_2 написати власноручно пояснення. Проте, не зважаючи на допомогу адвокатів та їх суперечку з працівниками поліції, останні протокол склали саме на ОСОБА_2 .

У подальшому, поліцейські запросили його до свого автомобілю і почали складати протокол вже на нього. На своє питання на підставі чого вони складають цей протокол, працівники поліції, нічого не приховуючи, сказали, що їм зателефонувало керівництво з відділу дізнання і наказали складати протокол на нього також.

Після того, як відносно нього вже було складено протокол, написавши свої заперечення, він почав вимагати, щоб поліцейські провели вимірювання, склали схему ДТП і зазначили правильно, що місцем дорожньо-транспортної пригоди є зустрічна для ОСОБА_2 смуга руху, де знаходиться місце концентрації осипу бруду землі з лівої арки його автомобіля, тобто на відстані 7,3 м від правого краю за напрямком руху автомобіля «Peugeot 3008» та на відстані 6,8 м до опори №40 (лінії від цієї опори). Працівники поліції склали схему, але неправильно зазначили місце зіткнення автомобілів, тому що за схемою поліцейські вказали місце зіткнення там, куди ані його, ані автомобіль «Peugeot 3008» не доїхали. Він заперечував проти цього, показував сліди гальмування коліс його автомобіля від удару та осип бруду з його автомобіля, концентрацію осипу бруду на зустрічній смузі руху, але поліцейські не зазначили цих слідів у схемі. Все це супроводжувались суперечками та його нерозумінням незаконних дій поліцейських.

Він стверджує, що автомобіль ОСОБА_2 не здійснював жодного гальмування, тому що він побачив рух її автомобіля по траєкторії з правої на ліву смугу і далі на зустрічну смугу до його автомобіля та не відчув сповільнення автомобіля «Peugeot 3008». Побачив він вказаний автомобіль десь за 14 або 15 метрів до місця зіткнення та за час, який не перевищує 1 секунди до часу зіткнення, можливо, що цей час навіть був і меншим.

До моменту зіткнення, його транспортний засіб здійснив розворот ліворуч, побудувавши кут більше дев`яносто градусів (>90%), у зв`язку з чим автомобіль «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_3 почав порівнюватись з напрямком зустрічного руху та зіткнення.

Захисник Галчанський С.В. просив суд визнати ОСОБА_1 невинуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрити відносно останнього провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. При цьому, захисник зазначив, що у Комунарському районному суді м. Запоріжжя маються дві справи про адміністративне правопорушення по одній й тій самій дорожньо-транспортній пригоді відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . На цей час досліджені усі матеріали цих адміністративних справ, під час чого встановлено, що саме ОСОБА_2 відволіклась від керування свого автомобіля, через те, що одночасно на телефоні друкувала текст повідомлення, виїхала на смугу зустрічного руху і вчинила там ДТП.

Єдиним прямим переконливим доказом у цих справах є правдиві та достовірні показання ОСОБА_1 , який їх ніколи не змінював і, зокрема, стверджував, що місцем зіткнення автомобілів є смуга зустрічного руху в тому місці, де розташовані сліду осипу ґрунту (бруду) з арки лівого заднього колеса його автомобіля «Opel Vectra».

Показання ОСОБА_1 являються достовірними, тому що вони підтверджуються матеріалами обох справ, і навіть показаннями самої ОСОБА_2 , зокрема, і у тій частині, що вона визнала: факт зіткнення свого автомобіля у ліве заднє колесо автомобіля «Opel Vectra», факт наявності слідів осипу ґрунту (бруду) з арки лівого заднього колеса автомобіля «Opel Vectra» саме на смузі зустрічного руху, про що надала суду зображення фотографій зі свого мобільного телефону, які вона зробила на місці ДТП.

Одночасно, свої недостовірні, неправдиві показання ОСОБА_2 постійно змінювала, зокрема, щодо місця зіткнення автомобілів. Так, на місці ДТП поліцейський (з її слів) в схемi ДТП вказав місце зіткнення автомобілів перед автомобілем «Peugeot 3008», там, де воно апріорі не могло відбутися, оскільки автомобіль ОСОБА_2 до того місця не доїхав. Потім, в судовому засіданні ОСОБА_6 дала нові неправдиві пояснення (навіть зазначила їх у своєму клопотанні про призначення експертизи) про те, що місце зіткнення автомобілів знаходилось позаду автомобіля «Peugeot 3008» на відстані 14,7 м до опори № 40, де воно також апріорі не могло відбутися, оскільки автомобіль ОСОБА_1 до того місця не доїхав. На недостовірність показань ОСОБА_2 вказують і пошкодження на її автомобілі «Peugeot 3008», які відображають, що передня ліва фара не пошкоджена, а передня права фара пошкоджена суттєво та таким чином підтверджують, що зіткнулася ОСОБА_2 своїм автомобілем «Peugeot 3008» у заднє ліве колесо автомобіля «Opel Vectra» не перпендикулярно, а під суттєвим кутом, який, в свою чергу, виключає можливість зіткнення автомобілів під час прямого руху автомобіля «Peugeot 3008» по лівій смузі свого напрямку. Більш того, таку можливість спростовують і пошкодження автомобіля «Opel Vectra», що тягнуться від заднього лівого колеса в напрямку задньої частини транспортного засобу.

Допитана потерпілою ОСОБА_2 зазначила, що вона повністю підтримує свої пояснення, надані у письмовому вигляді судді у липні 2020 року, згідно яких 05 травня 2020 року о 8-00 годині, вона, керуючи автомобілем «Peugeot 3008», д.н.з. НОМЕР_5 , рухалась по проїзній частині вул. Олександра Говорухи у напрямку вул. Садової у м. Запоріжжі, у лівій смузі руху, на відстані 4,5 м від правого краю проїзної частини, зі швидкістю 50 км/год. Попереду, у попутному напрямку, з меншою швидкістю, на відстані близько 1.0 м від правого краю дороги рухався автомобіль «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_3 . Під час руху водій вказаного автомобіля, ОСОБА_1 знизив швидкість руху та різко, без вмикання покажчика лівого повороту, змінив напрямок руху ліворуч, задля здійснення маневру розвороту, тим самим виїхав на смугу руху автомобіля «Peugeot 3008», д.н.з. НОМЕР_4 . Вона, виявивши для себе небезпеку для руху, застосувала заходи екстреного гальмування та відворот руля праворуч, однак в цей момент сталося зіткнення автомобілів. В результаті чого відбувся контакт задньої лівої частини автомобіля «Opel Vectra» з передньою частиною автомобіля «Peugeot 3008». 3 моменту початку змiни напрямку руху ліворуч автомобіля «Opel Vectra» до його зіткнення з автомобілем «Peugeot 3008» минуло 1.5 секунди.

Під час судового розгляду допитаний як свідок ОСОБА_7 пояснив, що вранці 05.05.2020 року йому на мобільний телефон подзвонила ОСОБА_2 , яка попрохала, щоб він приїхав на місце дорожньо-транспортної пригоди, учасником якої вона являлася. Коли він приїхав, то побачив, що на місці ДТП вже працюють працівники УПП в Запорізькій області, які проводили вимірювання та складали окремі документи. У подальшому поліцейські склали два протоколи на ОСОБА_2 та на ОСОБА_1 . Він заперечує той факт, що якимсь чином міг вплинути на рішення поліцейських, а також, що заважав проведенню огляду місця ДТП. Не підтверджує і той факт, що він переміщав на місці ДТП якійсь фрагменти розбитих деталей від автомобілів. Єдине, що він міг робити це допомагати працівникам поліції у вимірюванні держав рулетку.

Допитана як свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є дружиною особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зранку 05.05.2020 року ОСОБА_1 їй зателефонував та пояснив, що відбулася дорожньо-транспортна пригода, учасником якої він є. Так як місце ДТП було поряд з місцем їх проживання, вона підійшла та побачила, що зіткнувся їх автомобіль та автомобіль «Peugeot». На місці ДТП вже знаходилися працівники поліції, які оформлювали матеріали. На асфальті вона замітила сліди осипу бруду від їх автомобіля і ОСОБА_1 просив працівників поліції зафіксувати це, так як це було місце зіткнення. Вона впевнена, що ця осип від їх автомобіля, так як вони часто їздять на рибалку та пиляка осідає під крило автомобіля та багажник. Проте, поліцейські не звертали уваги на зауваження ОСОБА_1 щодо слідів осипу бруду і у подальшому не зазначили це місце у схемі ДТП.

Крім того, під час судового розгляду були досліджені фотознімки та відеозаписи, надані працівниками УПП в Запорізькій області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З відеозаписів, досліджених у судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 не погоджується з працівниками поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а також зазначення останніми місця зіткнення автомобілів та неодноразово зазначає поліцейським, щоб вони вказали у схемі ДТП місце розташування осипу бруду (зі слів ОСОБА_1 це саме осип з-під лівої задньої арки його автомобіля).

Також, враховуючи, що було задоволено клопотання захисника Галчанського С.В. про допит у судовому засіданні працівників УПП в Запорізькій області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які приймали участь в оформленні адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 , останні викликалися у судове засіданні. Водночас, вказані працівники поліції надіслали суду клопотання про розгляд справи без їх участі, так як ОСОБА_9 фактично проживає у м. Михайлівка, Запорізької області, а ОСОБА_10 у м. Мелітополі. Судом на адресу зазначених працівників поліції та на ім`я начальника УПП в Запорізькій області направлялася постанова, в якій суд визначив проведення судових засідань у режими відеоконференції з Михайлівським районним судом Запорізької області та Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області. Проте, ні ОСОБА_11 , ні ОСОБА_10 у судові засідання, призначені у вказаних судах не з`явилися. До суду направили рапорти, в яких не відображені відповіді на ті питання, які бажали задати їм учасники провадження та суд.

Свідок ОСОБА_12 не прибула у судове засідання, хоча також належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду цієї справи. До суду направила заяву, в якій вказала, що дійсно 05.05.2020 року вона була пасажиром автомобіля «Opel», який приїхав на виклик як «таксі». Під час її перевезення цей автомобіль став учасником ДТП, але вона не бачила самої події, так як в цей час відволіклась на мобільний телефон. Тому, пояснити суду про зміну руху, швидкість автомобілів та інше, вона не може. У звязку з цим, просила більше до суду її не викликати.

З відповіді ТОВ «Любимое» вбачається, що 05.05.2020 року о 07 год. 38 хв. диспетчер цього товариства прийняла замовлення від клієнта з адреси: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 78 на адресу: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 113. Ця інформація була надана водію автомобіля «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_3 . За вказаним транспортним засобом зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, у судовому засіданні було досліджено окремі матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , яке перебуває у провадженні судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Дмитрієвої М.М., а саме: схему місця ДТП, так як у справі відносно ОСОБА_1 мається лише копія зазначеної схеми і висновок судової інженерно-технічної експертизи, призначеної з такими питаннями:

1. Як відповідно до вимог Правил дорожнього руху України повинні були діяти учасники дорожньо-транспортної пригоди для забезпечення безпеки руху?

2. Чи мали можливість водії автомобілів «Peugeot 3008», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_2 та «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 в цій дорожній ситуації технічну можливiсть запобігти зіткненню?

3. В дiях кого з водiїв є невідповідності вимог Правил дорожнього руху України, які з технічної точки знаходяться в причинному зв`язку з ДТП?

4. Де знаходиться місце ДТП при наявності місця концентрації осипу бруду землі з лівої арки автомобіля «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 .?

5. Під яким кутом знаходилися транспортні засоби в момент ДТП?

Відповідно до висновка від 21.04.2021 року №СЕ-19/108-21/2475-ІТ за результатами проведення вказаної експертизи експерти дійшли до такого:

1.

Варіант 1 (за показаннями ОСОБА_2 )

В даній дорожній ситуації, водій автомобіля Peugeot 3008 д.н. НОМЕР_6 ОСОБА_2 повинна була діяти у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху.

В даній дорожній ситуації, водій автомобіля Opel Vectra д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 9.2 6), 9.4, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху.

Варіант 2 (за показаннями ОСОБА_1 )

В даній дорожній ситуації, водій автомобіля Peugeot 3008 д.н. НОМЕР_6 ОСОБА_2 повинна була діяти у відповідності до вимог пп. 10.1, 12.4, 12.9б Правил дорожнього руху.

В даній дорожній ситуації, водій автомобіля Opel Vectra д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху.

2.

Варіант 1 (за показаннями ОСОБА_2 )

В даній дорожній ситуації, водій автомобіля Peugeot 3008 д.н. НОМЕР_6 ОСОБА_2 не мала технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів.

В даній дорожньо-транспортній ситуації, технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів у водія автомобіля Opel Vectra д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_1 залежала від виконання ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху.

Варіант 2 (за показаннями ОСОБА_1 )

В даній дорожньо-транспортній ситуації, технiчна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів у водія автомобіля Peugeot 3008 д.н. НОМЕР_6 ОСОБА_2 , залежала від виконання нею вимог п.10.1 Правил дорожнього руху.

В даній дорожній ситуації, водій автомобіля Opel Vectra д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_1 , своїми односторонніми діями не мав технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів.

Вирішити дане запитання виходячи із вихідних даних наведених в постанові про призначення даної експертизи, як за показаннями ОСОБА_2 , так і за показаннями ОСОБА_1 не є можливим, через відсутність необхідних вихідних даних.

3.

Варіант 1 (за показаннями ОСОБА_6 )

В даній дорожній ситуації, з урахуванням наданих вихідних даних наведених в даних показаннях, в діях водія автомобіля Peugeot 3008 д.н НОМЕР_6 ОСОБА_6 , невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху не вбачається.

В даній дорожньо-транспортній ситуації, в діях водія автомобіля Opel Vectra д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_1 , вбачаються невідповідності вимогам п. 9.2б, 9.4, 10.1. 10.4 Правил дорожнього руху. Невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху знаходиться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

Варіант 2 (за показаннями ОСОБА_1 )

В даній дорожньо-транспортній ситуації, з урахуванням наданих вихідних

даних наведених в даних показаннях, в діях водія автомобіля Peugeot 3008 д.н. НОМЕР_6 ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам пп. 10.1, 12.4, 12.9б) Правил дорожнього руху. Невідповідність дій водія ОСОБА_6 вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху знаходиться в причинному зв`язку з подiєю даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожній ситуації, у діях водія автомобіля Opel Vectra д.н. НОМЕР_7 ОСОБА_1 , невідповідностей вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху не вбачається.

Проте в діях водія ОСОБА_1 , при умові руху на відстані 4.0 м від правого краю проїзної частини вбачаються невідповідності вимогам п.10.4 Правил дорожнього руху, що не знаходиться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

При умові руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 на відстані 5.0 м вiд правого краю проїзної частини, в діях водія ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п. 10.4 Правил дорожнього руху не вбачається.

Вирішити дане запитання виходячи із вихідних даних наведених в постановi про призначення даної експертизи, як за показання ОСОБА_2 , так і за показаннями ОСОБА_1 не є можливим, через відсутність необхідних вихідних даних.

4. За наданими вихідними даними встановити де буде розташовувано місце зіткнення транспортних засобів, при наявності місця концентрації осипу бруду, землі з арки автомобіля Opel Vectra д.н. НОМЕР_3 в точці, яка розташована на відстані 7.3м від правого її краю за напрямком руху автомобіля Peugeot 3008 д.н. НОМЕР_6 та на відстані 6.8м до опори № 40, не є можливим через відсутність даних стосовно розмірів осипу та розташування його меж відносно ширини проїзної частини та стійких орієнтирів.

5. Оскільки транспортні засоби не були надані для огляду та фіксації пошкоджень експерту, та пошкодження транспортних засобів зафіксовані на зворотній стороні схемі зазначені поверхнево, без уточнення їх розташування відносно габаритів транспортних засобів, опорної поверхні, та без уточнення напрямку утворення пошкодження, розмірів та виду деформації, то відповісти на дане питання не є можливим.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , вислухавши пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до такого.

Нормами статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням є (проступок) протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівники поліції зазначили, що останній порушив вимоги п.10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України.

Згідно до пункту 10.1. Правил дорожнього руху України (далі ПДР), затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.10.4 ПДР перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю.

Статтею 124 КУпАП встановлено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Таким чином, для наявності складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП необхідно, щоб у передбачених вказаними вище нормами права суспільних відносинах, поведінка водія транспортного засобу, порушувала законодавчо встановлене правило.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

За змістом закону (КУпАП), розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ст.6 ч.1 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Спираючись на ці положення, а також на практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях від 09.06.2011 р. по справі «Лучанінова проти України», від 30.05.2013 р. по справі «Малофєєва проти Росії», від 20.09.2016 р. по справі «Карелін проти Росії», суддя приходить до переконання, що як і у кримінальному провадженні, так і у справі про адміністративне правопорушення, суддя, зберігаючи принцип неупередженості і безсторонності судового розгляду, не вправі самостійно, на шкоду особі змінювати формулювання правопорушення, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказане формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В даному випадку у суті адміністративного правопорушення працівник УПП в Запорізькій області ОСОБА_9 зазначив, що ОСОБА_1 «…..перед розворотом ліворуч не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, та скоїв зіткнення з автомобілем …».

Вважаю, що в даному випадку працівник поліції взагалі не виклав суть порушення ОСОБА_1 , передбаченого в п.10.1 ПДР України, так як у вказаному пункті зазначено: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Тобто, працівник поліції у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначив у чому саме було порушення з боку ОСОБА_1 (які дії останнього порушували) пункту 10.1 ПДР України, а порушення «не врахував дорожньої обстановки» не відноситься до вказаного пункту.

Даними експертизи, дослідженими у судовому засіданні встановлено, що при варіанті 1 (за показаннями ОСОБА_2 ), а це фактично найгірший варіант для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в цій дорожньо-транспортній ситуації, в діях водія автомобіля «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 , вбачаються невідповідності вимогам п. 9.2б, 9.4, 10.1. 10.4 Правил дорожнього руху. Невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху знаходиться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи, що про порушення п.п. 9.2б, 9.4 Правил дорожнього руху не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , тому вони не розглядаються як порушення з причин зазначених вище (суддя, зберігаючи принцип неупередженості і безсторонності судового розгляду, не вправі самостійно, на шкоду особі змінювати формулювання правопорушення, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення).

Порушення п.10.1 ПДР України також не розглядається з аналогічної причини (суть цього порушення не викладена у протоколі про адміністративне правопорушення).

Отже, фактично при найгіршій ситуації для ОСОБА_1 , суддя повинен розглядати порушення останнім п.10.4 ПДР України.

Водночас, на думку суду, у судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_1 перед розворотом не зайняв крайнє положення на проїзній частині.

Відповідно до п.1.10. ПДР крайнє положення на проїзній частині - положення транспортного засобу на відстані від краю проїзної частини (середини проїзної частини або розділювальної смуги), яка не дає можливості рухатися попутному транспортному засобу (у тому числі двоколісному) ще ближче до краю проїзної частини (середини проїзної частини або розділювальної смуги).

В даному випадку на проїзній частині у момент дорожньо-транспортної пригоди була відсутня дорожня розмітка, що вбачається з фотознімків, наданих учасниками ДТП, з пояснень учасників події та свідків, а також з схеми місця ДТП, складеної інспектором УПП в Запорізькій області Кордупою О.Г.

Вирахувати математично середину проїзної частини і відповідно з цього - положення транспортного засобу на відстані від краю проїзної частини неможливо, так як є обґрунтовані сумніви щодо відомостей, викладених у схемі місця ДТП.

По-перше, вказана схема не підписана працівником поліції, який її складав ОСОБА_10 . По-друге, виходячи з пояснень учасників ДТП та даних експертизи («….приймати до уваги зафіксоване працівниками поліції місце зіткнення транспортних засобів на схемі з технічної точки зору не є можливими, оскільки автомобіль «Peugeot 3008» д.н.з. НОМЕР_6 зупинився раніше, ніж зафіксоване на схемі місце зіткнення транспортних засобів…»), суддя дійшов до висновку, що дані, зазначені у схемі місця ДТП не є такими, що відповідали дійсності. Тобто, прийняти дані, вказані у схемі, неможливо через їх недопустимість.

Таким чином, вирахувати з певною вірогідністю щодо перебування або не перебування автомобіля «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_3 у крайньому лівому положенні, на думку судді, неможливо. Надані у судовому засіданні пояснення учасників події, фотознімки та відеозапис також не дають категоричного висновку про таке перебування вказаного автомобіля.

Крім того, суддя враховує, що навіть якщо ОСОБА_1 і порушив вимоги п.10.4 Правил дорожнього руху України, але це порушення не знаходиться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди відповідно до висновків експертизи.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

У рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 Європейський Суд з прав людини зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ст.124 КУпАП (можливість позбавлення права керувати транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року), суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Отже, враховуючи встановлені під час судового розгляду вказані факти та викладені вище обставини, суддя вважає, що по справі відсутні належні докази, оцінивши які, можливо було б дійти до висновку стосовно винуватості ОСОБА_1 , тому є усі підстави стверджувати, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Сам факт складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у жодному разі не свідчить про винуватість останнього.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення. За таких обставин ця справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 124, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод