КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/6801/20
Провадження № 33/824/371/2021
Головуючий в суді першої інстанції: П`ятничук І.В.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2020 року про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП,-

за участю особи, відносно якої закрите провадження ОСОБА_1 ,
потерпілого ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрите у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до постанови, 18 квітня 2020 року об 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «КІА», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по пр. Палладіна в м. Києві, виконуючи поворот ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю «РЕНО» з номерним знаком НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2020 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративно правопорушення. Ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що він його пропустив із поважних причин.

ОСОБА_1 зазначає, що копію постанови він отримав 13 жовтня 2020 року, при цьому про судове засідання, яке було призначене на 01 жовтня 2020 року його належним чином повідомлено не було, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

В доводах апеляційної скарги апелянт не погоджується із оскаржуваною постановою та вважає, що її прийнято без дотримання норм щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Щодо фактичних обставин справи ОСОБА_1 пояснює, що 18 квітня 2020 року близько 10 год. 40 хв., керуючи автомобілем «КІА» з номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Академіка Палладіна в місті Києві в лівій крайній смузі, збираючись зробити поворот ліворуч, включивши лівий покажчик повороту на зелений сигнал світлофора, виїхав на перехрестя та зупинився, зачекав коли транспортні засоби на зустрічній смузі руху зупиняться, а саме: на другій та третій смузі руху (смуги руху по яких дозволено рух прямо), і тільки після цього почав набирати швидкість і в цей час несподівано з четвертої смуги руху (з якої дозволено рух тільки ліворуч), порушуючи вимоги дорожньої розмітки та дорожнього знаку 5.16 ПДР, несподівано попереду його автомобіля на великій швидкості з`явився автомобіль «РЕНО», з номерним знаком НОМЕР_2 , та спричинив зіткнення з його автомобілем.

Апелянт звертає увагу на те, що водій автомобіля «РЕНО» у своїх поясненнях, які він надав відразу після ДТП, зазначає про те, що він виїхав на перехрестя з крайньої лівої смуги, в той час, як з четвертої смуги руху дозволено рух транспортних засобів тільки ліворуч, відтак на думку ОСОБА_1 , саме дії водія ОСОБА_2 і стали причиною виникнення ДТП.

В той же час, як зазначає ОСОБА_1 , в суді першої інстанції ОСОБА_2 надав інші пояснення, а саме зазначив, що рухався в четвертій смузі руху та перед виїздом на перехрестя він перелаштувався у третю смугу руху та з неї здійснив виїзд на перехрестя, однак суд не надав належної оцінки розбіжностям, які містяться в поясненнях потерпілого.

Також апелянт звертає увагу на те, що на схемі місця ДТП його автомобіль знаходиться на місці перетину четвертої смуги, а автомобіль ОСОБА_2 після зіткнення відкинуло на другу та першу смугу руху, таким чином зазначає, що його автомобіль навіть не доїхав до третьої смуги руху, що також спростовує пояснення ОСОБА_2 про те, що він їхав у третій смузі руху.

Дослідивши доводи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Так в матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови від 01 жовтня 2020 року.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що апелянт пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до тексту оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення на підставі оцінки пояснень, які ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 надали в суді, їх письмових пояснень безпосередньо після ДТП, а також схеми місця ДТП.

Апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи суд першої інстанції не в повній мірі дав належну оцінку всім доказам як окремо кожному, так і в їх сукупності, не звернувши увагу на певні обставини, які мають важливе значення для вирішення справи.

Відповідно до схеми місця ДТП зіткнення автомобіля «КІА» з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 і автомобіля «РЕНО», з номерним знаком НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 відбулося на регульованому перехресті під час виконання ОСОБА_1 повороту ліворуч та прямолінійного руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2 .

Дана ділянка дороги моє чотири смуги руху, по яких з першої смуги дозволено рух прямо і направо, по другій і третій лише прямо, по четвертій лише наліво.

Як позначено на схемі місця ДТП, зіткнення транспортних засобів відбулося на перехресті при перетині ОСОБА_1 умовної третьої смуги зустрічного руху (безпосередньо на перехресті розмітка відсутня).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , які він надав безпосередньо після ДТП, рухаючись по проспекту Академіка Палладіна, здійснював поворот в сторону смт. Коцюбинське на зелений мигаючий сигнал світлофора. Зачекавши коли на зустрічній смузі автомобілі зупиняться, почав набирати швидкість і в цей час перед ним на великій швидкості виїхав автомобіль «РЕНО», чим спричинив зіткнення з його автомобілем. Аналогічні пояснення ОСОБА_1 надавав у суді першої інстанції, а також під час розгляду справи апеляційним судом.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 ставиться в провину порушення п. 10.4 ПДР України, відповідно до якого водій, що виконує поворот ліворуч повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, та з урахуванням того, що ДТП сталася на регульованому перехресті, суд при розгляді справи повинен був з`ясувати, чи мали транспорті засоби, зокрема автомобіль «Рено», які рухалися у зустрічному напрямку перевагу в русі.

Відповідно до пояснень потерпілого ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, рухаючись на автомобілі «Рено» по проспекту Академіка Палладіна в сторону станції метро Академмістечко, він по четвертій смузі здійснив випередження автомобілів, які рухалися у третій смузі, та перед перехрестям зайняв третю смугу, по якій на мигаючий зелений сигнал світлофора перетинав перехрестя, однак неочікувано для нього зліва виїхав автомобіль «КІА», з яким сталося зіткнення.

Проте такі пояснення потерпілого не узгоджуються з його ж поясненнями, які він дав безпосередньо після ДТП, відповідно до яких він перетинав перехрестя з крайньої лівої смуги, та спростовуються показаннями свідка ОСОБА_3 , які він дав під час розгляду справи судом апеляційної інстанції. Відповідно до них він за кермом автомобіля «Тойота» рухався по проспекту Академіка Палладіна в третій смузі в напрямку станції метро Академмістечко та зупинився на червоне світло на перехресті з вулицею Пономарьова. В цей час зліва по четвертій смузі, з якої дозволено виконувати поворот лише ліворуч, на великій швидкості на червоний сигнал світлофора проїхав автомобіль «Рено», внаслідок чого спричинив зіткнення з автомобілем «КІА».

З огляду на це, апеляційний суд вважає, що пояснення ОСОБА_2 , надані в суді апеляційної інстанції, не можуть бути взяті як докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 .

В той же час, пояснення останнього апеляційний суд вважає достовірними, оскільки вони є послідовними та такими, що узгоджуються з іншими доказами. Так, пояснення ОСОБА_1 стосовно того, що він почав перетинати смугу зустрічного руху лише тоді, коли побачив, що транспортні засоби на зустрічних смугах руху зупинилися, співпадають з показаннями свідка ОСОБА_3 , який стояв у третій смузі перед світлофором, на якому був ввімкнений червоний сигнал.

Також суд не приймає як доказ винуватості ОСОБА_1 показання свідка ОСОБА_4 , допитаного апеляційним судом за клопотанням потерпілого, оскільки вони не підтверджують і не спростовують висновки суду та не узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами.

Так, свідок робить припущення, що оскільки він, як водій автомобіля, стояв при виїзді з смт. Коцюбинське на проспект Академіка Палладіна на червоний сигнал світлофора, то для автомобілів, які рухалися по проспекту був ввімкнений зелений сигнал світлофора, однак такі пояснення не підтверджуються жодним доказом. Крім того, свідок стверджує, що проспект Академіка Палладіна має по дві смуги руху в протилежному напрямку і що ДТП сталася у другій смузі, що не узгоджується зі схемою місця ДТП.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що з урахуванням того, що зіткнення транспортних засобів відбулося на перехресті по траєкторії руху транспортних засобів у третій смузі, у якій першим перед світлофором стояв автомобіль під управлінням ОСОБА_3 , потерпілий не міг виїхати на перехрестя по третій смузі руху.

Враховуючи встановлені апеляційним судом фактичні обставини, водій автомобіля «Тойота» ОСОБА_3 не мав переваги у русі при перетині перехрестя де сталася ДТП, оскільки як він сам заявив, для нього горів червоний сигнал світлофора. Отже, для руху прямо такої переваги не було і в інших транспортних засобів, зокрема у автомобіля «Рено». Тому водій ОСОБА_1 міг виконувати поворот ліворуч безперешкодно.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до загальних принципів судочинства, суд розглядає провадження лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення та в межах висунутого обвинувачення. З огляду на ці положення суд перевіряє лише доведеність порушення Клочком п.10.4 ПДР України, та не дає оцінку діям інших учасників ДТП на відповідність цим правилам.

Підсумовуючи викладене апеляційний суд вважає, що наведені докази спростовують висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд,-

П ОС Т АН О ВИ В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2020 року про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун