Справа 642/306/21
Провадження 3/642/271/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 січня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Бородіна О.В., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

встановив:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №152897 від 16.01.2021, зазначено, що 16 січня 2021 року приблизно о 15:55 год., громадянин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою6 м .Харків, вул. Різдвяна, 29 А, здійснював торгівлю побутовою технікою, чим порушив постанову КМУ від №1236, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення приходить до висновку про те, що дані матеріали не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Частина 1 статті 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно ст.2 ГК України, учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Згідно ч.1,2 ст.3 ГК України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно ч.2 ст.19 ГК України, суб`єкти господарювання підлягають державній реєстрації відповідно до цього Кодексу та закону.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Натомість, в протоколі та доданих до нього матеріалах відсутні докази того, що ОСОБА_1 суб`єктом господарювання,.

У викладенні суті правопорушення не вказано, положення якої саме норми Постанови КМУ №1236 порушив ОСОБА_1 своїми діями. Крім того, зазначаючи в протоколі, що ОСОБА_1 здійснював торгівлю побутовою технікою, матеріал не містить доказів зазначеному.

Всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, в протоколі відсутні відомості про свідків правопорушення: їх прізвища, місце проживання (перебування), підписи.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєв проти Росії та Карелін проти Росії» суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. (з наступними змінами та доповненнями), визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному органу для належного оформлення.

Таким чином, оскільки вимоги ст. 254, 256 КУпАП не виконані, протокол складено з порушенням зазначеної статті, в зв`язку із чим суд позбавлений можливості постановити обґрунтоване та законне рішення, а тому матеріали слід повернути до Відділу №2 Харківського райуправління №3 ГУНП в Харківській області для належного оформлення.

Керуючись ст.ст. 256, 283 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.44-3 КУпАП ОСОБА_1 повернути до Відділу №2 Харківського райуправління №3 ГУНП в Харківській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Бородіна