Справа 362/2179/21
Провадження 3/362/950/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2021 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у Київській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працює у КП «ККП м. Васильвків», проживає за адресою: АДРЕСА_1 (далі ОСОБА_1 )

за частиною 4 статті 140 КУпАП і

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 06.04.2021 серії ДПР18 № 321590, 12.03.2021 близько 17:30 ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив своєчасно заходи по обробці проїзної частини, на якій сталася ожеледиця, чим порушив правила, норми та стандарти утримання автодоріг п. 3.1.16 і 3.1.17 ДСТУ 3587-97, що стало супутньою причиною ДТП за участю транспортних засобів Daihatsu Sirion AI5557HA, Chevrolet Aveo НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , яким завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги пункту 1.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 4 статті 140 КУпАП.

У судове засідання прибули ОСОБА_1 і його захисник Каденко А.С. та зауважили на відсутності правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, адже останній: не був відповідальний за експлуатаційний стан автомобільної ділянки; водіїв учасників ДТП визнано винними судом; жодних доказів учинення яких-небудь протиправних дій з боку ОСОБА_1 адміністративний матеріал не містить.

Вивчивши зазначені пояснення та дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов таких висновків.

Частина 1 статті 9 КУпАП передбачає, що адміністративним порушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 140 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Диспозицією частини 4 цієї статті обумовлено порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд констатує, що будь-яких доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 відповідного статусу та покладення відповідальності за експлуатаційний стан (наказів, інших адміністративно-розпорядчих документів) адміністративний матеріал не містить.

Таким чином, за наявних фактичних обставин й у розумінні вищенаведених законодавчих положень відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за інкримінованою йому частиною 4 статті 140 КУпАП.

Надалі суд виходить з того, що згідно з частиною 2 статті 19 Кoнституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Кoнституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 Зaкону України «Прo міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі статтею 6 Кoнвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (пункт 34 Рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, пункт 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року та інші), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Крім того, суд виходить з того, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини санкція, передбачена частиною 4 статті 140 КУпAП, за характером і наслідками фактично є кримінальною, а тому під час доведення винуватості у цій категорії справ належить застосовувати стандарт доведення «поза розумним сумнівом», який означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним у його вчиненні.

Відповідно до пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» («Avsar v. Turkey», пункт 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Статтею 62 Кoнституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на викладене, оцінивши надані особою, яка притягується до aдміністративної вiдповідальності, та її захисником аргументи на підтвердження відсутності складу aдміністративного прaавопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про недоведеність у даному випадку належними та допустимими доказами вини у вчиненні aдміністративного прaвопорушення за стандартом доведення «поза розумним сумнівом» і наявність підстав для закриття провадження у справі про пpитягнення до aдміністративної вiдповідальності на підставі пункту 1 чaстини 1 cтатті 247 КУпAП за вiдсутністю подiї та cкладу aдміністративного прaвопорушення.

У відповідності з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 9, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною 4 статті 140 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову судді подається протягом 10 днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя О.В. Попович