Справа №: 139/385/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Коломійцева В.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу серії ДПР18 №461268 від 15.04.2021, водій ОСОБА_2 , 15.04.2021 о 15:17 год. по вул. Шкільна в с. Морозівка Могилів-Подільського району Вінницької області керуючи автомобілем марки Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив наїзд на дорожнє огородження та залишив на порушення встановлених правил місце дорожньо-транспортної пригоди до якої він причетний. Органом поліції дії ОСОБА_1 , кваліфіковані як порушення вимог п. 2.10а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу серії ДПР18 №461267 від 15.04.2021, водій ОСОБА_2 15.04.2021 о 15:17 по вул Шкільна в с.Морозівка Могилів-Подільського району Вінницької області вживав алкоголь, а саме горілку після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода, - від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. Органом поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на той факт, що вказані матеріали складені у відношенні однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд, суд, зважаючи на вимоги ст.36 КУпАП, вважає, що справи слід об`єднати в одне провадження з метою повного, всебічного та об`єктивного їх розгляду

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 15 квітня 2021 року між 12-ою та 13-ою годинами він їхав на автомобілі Renault Megane, номерний знак НОМЕР_2 в смт.Муровані Курилівці. На виїзді із с.Морозівка на повороті він побачив, що по його смузі руху назустріч їде завантажений бус Мерседес Віто. Аби уникнути зіткнення, він максимально почав з`їжджати на обочину, внаслідок чого зачепив один із обмежувальних стовпчиків. Водій буса не зупинився. А він вийшов із авто, трохи зачекав та набрав 102 та повідомив про ДТП. Прочекавши хвилин 40 він знову набрав 102, але лінія була зайнята. Тоді ще трохи зачекав та повернувся додому. О 16:30 з роботи прийшла його дружина. Між ними виникла сварка, він пішов до своєї матері. У якої для того щоб заспокоїтися випив 50 грам лікарської настойки. Близько 17 години цього ж дня за ним приїхали працівники поліції, забрали його додому, попросили показати їм автомобіль, потім шляхом обману забрали посвідчення водія, і сказали їхати з ними на місце ДТП. Він взяв із собою дружину. Коли приїхали у с.Морозівка, він розповів як все було під час ДТП, показав сліди гальмування, назвав номер автомобіля Мерседес Віто, але це все поліцейські не зафіксували. Зупинили свідків в їх присутності запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння та їхати до лікарні для такого огляду, на його пояснення про те, що він до керування та після того не вживав алкогольні напої, чекав їх більше години на місці ДТП, а потім вважаючи, що вони вже не приїдуть поїхав додому не реагували. Свідкам сказали, що їм повідомлять, що писати. Потім сіли в авто і склали на нього протоколи, але йому не давали їх підписувати.

Адвокат Солоненко Б.М. просив справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 суду показала, що 15.04.2021 близько 12-ої год. до неї зателефонував її чоловік ОСОБА_1 та повідомив, що потрапив у ДТП. Пізніше о 17 год. до них додому приїхали поліцейські. Вона впустила їх на подвір`я, чоловіка не було, оскільки вони посварилися і він пішов до своєї матері. Поліцейські поїхали за ним. Через декілька хвилин повернулися з чоловіком, почали фотографувати авто. Попросили чоловіка показати водійське посвідчення, далі поліцейський взяв посвідчення, щоб пробити по базі, але не повернув. Потім вони на вимогу поліцейських поїхали на місце ДТП. В неї взяли пояснення, потім зупинили двох свідків, а їй сказали що вона може бути вільна. Зауважила, що її чоловік вже більше 10 років не вживає спиртні напої.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його захисника, дослідивши матеріали справи, а також приєднану за клопотанням захисника постанову суду від 25.05.2021 у справі №139/387/21 та оглянувши відео у вказаній справі, приходжу до наступного висновку.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст.245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Частина 4 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Тобто, при притягненні особи до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КУпАП необхідним є доведення факту вживання водієм транспортного засобу алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Пунктом 2.10 а) Правил дорожнього руху, передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Пунктом 2.10 є) вказаних правил передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №461267 від 15.04.2021 року, складеного інспектором з РПП СПД №1 Могилів-Подільського РВ ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Бевзом Р.В. та долучені до нього документи, суд встановив, що ОСОБА_1 ставиться в провину і вживання алкоголю, а саме горілки, після вчинення ним ДТП до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, і відмова від проходження медичного огляду на визначення алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому, долучаються суперечливі докази, які по суті підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Більше того, з копій письмових пояснень свідків від 15.04.2021, слідує, що вони були запрошені в якості свідків 15.04.2021 о 16 год. 50 хв (а.с.7,8).

Проте свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні суду показала, що чоловік дзвонив їй з місця ДТП між 12-ою та 13-ою годинами.

Також вказане опосередковано підтверджується оглянутим судом технічним записом події, на якому зафіксовано розмову ОСОБА_1 з працівниками поліції, під час якої останній зазначає, що викликав працівників поліції, тривалий час їх чекав на місці ДТП, а тепер оскільки пройшло вже багато часу з моменту ДТП відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння та їхати до лікарні.

Жодних доказів на те, що ОСОБА_1 вживав алкоголь, а саме горілку після вчинення ним ДТП до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, суду не надано.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, серед іншого при розгляді справи про адміністративне правопорушення слід з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Склад правопорушення містить в собі: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно встановити наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Щодо об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, то об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у вживанні водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

За ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КУпАП можливе лише у випадку наявності всіх елементів складу адміністративного правопорушення.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 за №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Отже, згідно з вимогами ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення позбавлений доказової сили, якщо він не підтверджений іншими доказами, які долучені до нього. Враховуючи, що в даному випадку не долучено жодного доказу про вживання водієм алкоголю після вчинення ним ДТП, а тому підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КУпАП немає.

Щодо ст. 122-4 КУпАП, яка ставиться також в провину ОСОБА_1 суд, оцінюючи долучені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, враховує таке.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Зазначена стаття передбачає настання адміністративної відповідальності в разі настання дорожньо-транспортної пригоди та залишення її учасниками місця пригоди.

Суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення передбачає прямий умисел.

Разом з тим, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 сам повідомив працівників поліції про ДТП, тривалий час чекав їх, і лише вважаючи, що останні не приїдуть, покинув місце ДТП.

Крім того, з оглянутої постанови суду від 25.05.2021 вбачається, що справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП провадженням закрито у зв`язку з вчиненням дій в стані крайньої необхідності.

Оскільки прямий умисел на залишення місця ДТП в даному випадку не доведений, вина особи не встановлена, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст.122-4 КУпАП, а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ст.122-4 КУпАП також підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

При цьому суд звертає увагу також на те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в межах обставин та кваліфікації дій особи, викладених у протоколі, суд не вправі перекваліфіковувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, погіршуючи її становище.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 130, ст.122-4 КУпАП підлягає закриттю згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 9, 62 Конституції України, ст. 36, 122-4, 130, 249, 251, 252, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справи про адміністративні правопорушення №139/385/21 та 139/386/21 об`єднати в одне провадження та присвоїти №139/385/21.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ч.4 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: