Справа № 461/7842/20 Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д.
Провадження № 33/811/1668/20 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю представника Галицької митниці Держмитслужби України Лубоцького Богдана Ігоровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 15 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України,

в с т а н о в и в :

постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 15.10.2020 Ковтун А. ( ОСОБА_3 ) визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 55 800 грн. 60 коп. та конфісковано в дохід держави кошти, вилучені згідно з протоколом про порушення митних правил № 1821/20900/20 від 14 вересня 2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою, 14 вересня 2020 року в зоні митного контролю ММПО ТзОВ «Росан» митного поста «Львів - поштовий» Галицької митниці Держмитслужби України, під час митного огляду міжнародного поштового відправлення посилки, відправником якої, згідно поштової митної декларації форми CN 23 № CV350251755CA від 04 серпня 2020 є ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ), що проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_1 , а отримувачем є ОСОБА_6 , який проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_2 , без ознак приховування було виявлено не задекларовані у митній декларації форми CN 23 № CV350251755CA двадцять купюр номіналом 100 доларів США. Згідно митної декларації форми CN 23 № CV350251755CA ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ) заявив, що у вказаній посилці пересилає: одяг, канцтовари, іграшки та книжки. Таким чином ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ), що проживає або перебуває за адресою: АДРЕСА_3 , не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у декларації форми CN23 у разі переміщення через митний кордон України. Загальна вартість безпосередніх предметів правопорушення становить 55800,60 грн.

Не погоджуючись з постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 15.10.2020 Ковтун А. ( ОСОБА_3 ) подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову та звільнити ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження у зв`язку із тим, що ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ) не було відомо про розгляд справи, про постанову суду дізнався 2 листопада 2020.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що постанова судді Галицького районного суду м. Львова від 15.10.2020 є незаконною, а висновок суду помилковим та необґрунтованим. Постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суддею суду першої інстанції не було повідомлено про час та місце розгляду справи, чим було порушено право ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ) на доступ до правосуддя. В наслідок чого ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ) був позбавлений можливості надати пояснення, заявити клопотання, користуватися професійною правничою допомогою. Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 ( ОСОБА_3 ) не було повідомлено про зміну складу суду, в наслідок чого доводи його клопотання про закриття провадження не були враховані.

Звертає увагу на те, що під час розгляду справи суддею суду першої інстанції не було досліджено дані про особу порушника, дані що пом`якшують адміністративну відповідальність, розгляд справи відбувся лише формально.

Звертає увагу, що ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ) не оспорює факт надсилання грошей поштою, жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності, є особою похилого віку.

В апеляційний суд ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ) не прибув, хоча був належним чином повідомлений судом, направленими повістками 26.11.2020, 10.12.2020, 23.11.2020, 06.01.2021 на його адресу, про причини неявки не повідомляв.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП, неявка особи відносно, якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І. на заперечення апеляційної скарги, перевіривши наведені доводи та дослідивши матеріали справи, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням, що ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ) не приймав участі в судовому засіданні, в наслідок чого апелянт був позбавлений можливості скористатися своїми процесуальними правами, суддя апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, 486,489 МК України, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Виносячи постанову суддя суду першої інстанції дотримався вищенаведених норм.

Відповідно до ч.1 ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 472 Митного кодексу України передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто нез`явлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

За змістом цього Закону такі дії вчиняються винною особою умисно чи з необережності.

Згідно зі ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При цьому підпункти « а, б, г, д» п. 5 ст. 257 Митного Кодексу вказують на те, що декларант зобов`язаний вносити до митної декларації точні відомості про товари, їх найменування, кількість, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів, поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, висновком експерта, іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил.

На переконання судді апеляційного суду, при розгляді справи відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) суддею суду першої інстанції дані вимоги законодавства дотримано. Висновок суду про наявність у його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме переміщення товарів через митний кордон України шляхом недекларування, тобто не заявлення за встановленою формою точних відомостей про товар, ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин справи.

Суддя апеляційного суду вважає, що висновок судді суду першої інстанції є обґрунтованим та законним, такий підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: протоколом про порушення митних правил №1821/20900/20 від 14.09.2020 року, описом предметів по справі про порушення митних правил №1821/20900/20, митною декларацією CN 23 №350251755 СА.

Як вбачається з матеріалів справи доводи апелянта про те, що йому не було відомо про час та місце розгляду справи , в наслідок чого було порушено його право на доступ до правосуддя не заслуговують на увагу. В матеріалах справи на а.с. 10 наявний супровідний лист в якому зазначено, що на адресу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності направлено протокол про порушення митних правил №1821/20900/20 в якому зазначено місце та час розгляду справи. Також на а.с. 18-22 наявне клопотання ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) про закриття провадження по адміністративні справі, яке надійшло на електронну пошту Галицького районного суду м. Львова 14.10.2020, тобто до зазначеної дати судового засідання.

Як вбачається з матеріалів справи в призначене судове засідання на 15 жовтня 2020 року апелянт не прибув до суду першої інстанції, повідомлявся належним чином , відповідно до вимог ч. 3 ст. 526 МК України ст. 277-2, ч. 5 ст. 294 КУпАП, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Згідно ч. 4 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи. Доказам по справі суддею першої інстанції надана належна оцінка та правова кваліфікація дій правопорушника за ст.472МК України.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Доводи апеляційної скарги про малозначність вчиненого адміністративного правопорушення є безпідставними і не ґрунтуються на конкретних обставинах допущеного ОСОБА_8 ( ОСОБА_3 ) порушення митних правил.

З урахуванням викладеного, суддя приходить до висновку, що обставини справи суддею суду першої інстанції встановлені вірно, докази досліджені всебічно, повно та об`єктивно, належно оцінено, а висновки судді про доведеність вини ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) на вимогах Закону. Тому підстав для скасування оскаржуваної постанови, як того просить апелянт, суддя апеляційного суд не знаходить.

Отже, суддя апеляційного суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів,- не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

поновити ОСОБА_9 ( ОСОБА_2 ) строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 15 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 15 жовтня 2020 року залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 15 жовтня 2020 року, - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.