СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/4646/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравець В.М., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої адміністратором закладу «Чайхана Базар», за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.03.2021 р. серії ГП № 546856, 13.03.2021 р. близько 01:10 у м. Києві по просп. Леся Курбаса, 6-Г, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою закладу громадського харчування - кафе « Чайхана Базар », а саме: адміністратором закладу, не припинила роботу закладу та здійснювала прийом відвідувачів, чим порушила вимоги пункту 12 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р., чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлялася, однак у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 13.03.2021 р. серії ГП № 546856, рапорт від 13.03.2021 р. інспектора роти № 5 батальйону № 4 УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Бондара А., у якому останній зазначає, що ОСОБА_1 порушила вимоги підпункту 12 пункту 2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р. та відеозапис, який міститься на компакт-диску, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у редакції станом на 13.03.2021 р., порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, диспозиція ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акта, тому формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, вимоги якого порушені, є обов`язковою.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення від 13.03.2021 р. серії ГП № 546856 вказано, що ОСОБА_1 , порушила вимоги пункту 12 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р.

Разом з тим, у п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», у редакції станом на 13.03.2021 р., вказано, що лікуючий лікар вносить до системи інформацію про пацієнтів, у яких підтверджено випадок COVID-19 та які не потребують госпіталізації, а також формує перелік контактних осіб за інформацією, наданою хворими.

Так, як вище зазначено, у рапорті від 13.03.2021 р. інспектора роти № 5 батальйону № 4 УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Бондара А. вказано, що ОСОБА_1 порушила вимоги підпункту 12 пункту 2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р.

Між тим, з постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», у редакції станом на 13.03.2021 р., вбачається, що пункт 2 не містить підпунктів.

Зважаючи на наведене, ОСОБА_1 не могла порушити п. 12 та/або пп. 12 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

В свою чергу, суд розглядає справу виключно у межах протоколу про адміністративне правопорушення та не наділений правом виходити за межі такого протоколу.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовуюсь при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зважаючи на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії», суд, повинен виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суддя у цій справі має бути неупередженим і безстороннім та не вправі самостійно змінювати на шкоду особи формулювання адміністративного правопорушення. Відповідне формулювання слід вважити по суті викладенням обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні якого має бути доведеною не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд, суддя також не має право самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке їй інкримінує орган поліції.

П. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 44-3, 221, 247, 268, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду.

Суддя В.М. Кравець