НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

26 травня 2021 року Справа № 322/423/21 (Провадження № 3/322/191/21)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 14.05.2021 з відділення поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, за ч.1 ст.184 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року не притягувалась до адміністративної відповідальності,

встановив:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №594491 від 11.05.2021 ОСОБА_1 в порушення вимог ст.150 СК України ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виконання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання о 23:09 год. самовільно залишила своє місце проживання, знаходилися у розшуку та перебувала тривалий час без догляду, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

На підтвердження цих обставин надані реєстрація в ЄО №717 від 10.05.2021, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заяви ОСОБА_1 .

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1 , пояснила, що 10.05.2021 близько 20-00 її донька ОСОБА_4 повернулася до дому і попрохала відпустити її ще погуляти з подружкою. Вона погодилась, але наказала повернутися донці о 22-00 год. У вказаний час ОСОБА_4 додому не повернулася і вона почала хвилюватися. Виявила, що донька не взяла із собою телефон. Подзвонила подружці ОСОБА_4 , однак слухавку підняла старша сестра останньої. На її питання та повідомила, що вони (мала на увазі себе і подружку ОСОБА_4 ) проводили ОСОБА_4 і та начебто пішла додому. Однак пройшов деякий час, а доньки все не було, через що вона почала ще більше хвилюватися. Знову зателефонувала подружці ОСОБА_4 і вже та зізналася, що ОСОБА_4 познайомилася з якимись хлопцями сіла до них в автомобіль і вони кудись поїхали. Вона, дуже перелякалася за дитину, подзвонила спочатку на «102», а потім їй передзвонювали з місцевої поліції, і вона повідомила про обставини що сталися. Незабаром працівники поліції знайшли її доньку в компанії хлопця на ім`я ОСОБА_5 . Зі слів доньки і ОСОБА_5 вони гуляли в парку смт Новомиколаївка і не вслідкували за часом, оскільки у ОСОБА_4 не було мобільного телефону, а у ОСОБА_5 телефон начебто розрядився.

Вважала, що подія, яка трапилася є прикрістю і випадковим збігом обставин. Донька зазвичай слухняна. До і після події, подібних випадків не траплялося. Вона виховує доньку самостійно, дуже її любить і оберігає, фактично вкладає у неї всі свої сили. З її точки зору донька дуже красива і виглядає старше за свої роки, тому коли подружка ОСОБА_4 повідомила, що доньку увезли якісь хлопці, вона сильно перелякалась і запанікувала. Зі слів ОСОБА_1 , вона провела виховну бесіду з донькою і та ніби зрозуміла серйозність ситуації, що трапилась і який стрес пережила вона як матір.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За вимогами ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положення ч.1 ст.184 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дітей. Права дитини підлягають спеціальному захисту на підставі положень Конвенції про права дитини від 20.11.1989.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, полягає у трьох різних формах, однією з яких - є невиконання обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, які закріплені ст.150 СК України.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладено однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав й обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, а також за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків.

За положеннями ст.256 КУпАП та вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом МВС України за №1376 від 06.11.2015, у протоколі про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яке повинно беззаперечно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, викладеним у диспозиції певної статті (частини статті) КУпАП, за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст.184 КУпАП.

Склад правопорушення становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і водночас достатні для притягнення особи до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

У фабулі протоколу зазначено, що в порушення ст.150 СК України ОСОБА_1 ухилилась від передбачених законом обов`язків щодо виховання своєї малолітньої доньки. Однак якого саме обов`язку чи обов`язків не зазначено, не вказано яку частину ст.150 СК України, що має сім самостійних частин, ОСОБА_1 не виконано чи порушено.

Натомість в протоколі зазначено, що малолітня ОСОБА_2 10.05.2021 о 23-09 год самовільно залишила своє місце проживання, знаходилась у розшуку та перебувала тривалий час без догляду. Саме ці наслідки посадова особа, яка склала протокол розцінює як ті, що свідчать про невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків. Разом з тим, з матеріалів справи випливає, що ОСОБА_2 пішла з дому приблизно о 20-00 год з дозволу матері і обіцяла повернутися о 22-00, однак не встежила за часом. Хоча дійсно працівниками поліції вживалися заходи щодо пошуку дитини, вона не була у розшуку (ці поняття не є тотожними). Діючим законодавством не визначено віковий ценз дитини і тривалість часу (хвилини, години) на який дитина може бути залишена без нагляду, але є очевидним, що чим старше дитина тим більше часу вона може бути без нагляду, адже вона дорослішає, набуває відповідних навичок для самостійного життя, потребує власного простору і особистого часу. Більш того, постійний нагляд за дитиною є неможливим з фізичної точки зору, і особливо, якщо йдеться про виховання дитини лише одним із батьків.

Встановлені судом обставин, вказують, що у випадку який стався 10.05.2021, невиконання ОСОБА_1 обов`язків передбачених ст.150 СК України допущено не було, оскільки остання відпускаючи доньку до 22-00 год з великою долею вірогідності (оскільки такого не траплялося раніше) не могла передбачити, що та не повернеться вчасно чи затримається так довго, а коли ОСОБА_2 не повернулася додому у визначений час, почала спочатку активні самостійні пошуки, а потім звернулася за допомогою до відповідного органу.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21 лютого 1984 року, no. 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25 серпня 1987 року, no. 9912/82), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП). Враховуючи вказане, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбачені ч.1 ст.184 КУпАП, відповідно, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.221, 247, 283-285,294 КУпАП, суддя

постановив:

закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов