Провадження № 33/801/24/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Цепляєва С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2020 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оглянутий в судовому засіданні відеозапис із нагрудної камери працівника поліції підтвердив його покази щодо перебування в стані сп`яніння, однак, він перебував біля автомобіля, а руху автомобіля, його зупинки та знаходження за кермом автомобіля на відеозаписі не зафіксовано; посилання суду на покази свідків, які не були допитані в судовому засіданні, є порушенням вимог процесуального закону; судом не викликано та не допитано свідків, співробітників поліції та осіб, які були присутніми при складанні протоколу.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та адвоката Цепляєва С.В., які підтримали апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У статті 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 406928, складеного 25.09.2020 поліцейським взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП сержантом поліції Комаром Р.В., 25.09.2020 о 18 год. 28 хв. в м. Вінниця по вул. Ватутіна, 16 б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом GEELY CK 1.5 L, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

У пункті 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Основним доводом апеляційної скарги ОСОБА_1 є те, що він не здійснював рух автомобілем.

У даному випадку доказуванню підлягає факт керування транспортним засобом та факт відмови водія від проходження огляду в порядку, встановленому вимогами ст. 266 КУпАП, що і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відхиляючи позицію ОСОБА_1 щодо не керування останнім транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння суд першої інстанції виходив з того, що факт керування транспортним засобом підтверджений сукупністю досліджених доказів, зокрема, поясненнями свідків, один з яких зупинив ОСОБА_1 , а вказана позиція є способом захисту, спрямованим на уникнення відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Сторона захисту в апеляційній скарзі не навела переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

Як зазначає ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, 25.09.2020 після закінчення робочого дня він разом із колегою поїхав додому, під час руху помітив несправність автомобіля і у зв`язку з неможливістю продовжувати рух зупинив його на прилеглій до «Східного автовокзалу» території, зателефонував до сина та попросив про допомогу у ремонті автомобіля. Після чого, не здійснюючи рух, чекаючи сина, вживав разом з колегою у кафе спиртні напої. Повернувшись до автомобіля через деякий час з кавою, продовжив чекати сина, однак, біля 18 год. 30 хв. біля нього з`явилися два екіпажі патрульної поліції, які склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення не містить письмових пояснень ОСОБА_1 з приводу того, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а вживав алкогольні напої вже після зупинки та несправності автомобіля. Таких пояснень не додано також і до протоколу про адміністративне правопорушення.

Клопотань про виклик товариша особи, з якою ОСОБА_1 розпивав спиртні напої, який міг би підтвердити зазначені обставини (щодо поломки автомобіля та необхідності його ремонту, щодо вживання алкогольних напоїв після завершення руху транспортного засобу) ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заявляв.

Судом першої інстанції взято до уваги письмові пояснення свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, щодо того, що саме ними було помічено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , та, в подальшому, зупинено вказаний автомобіль і викликано працівників поліції.

Апелянт вказані пояснення ніяким чином не спростовує, а лише зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального закону через посилання на письмові пояснення свідків, які не були допитані в судовому засіданні.

Судом апеляційної інстанції при перегляді постанови задоволено усне клопотання ОСОБА_1 та його захисника про виклик в судове засідання свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 25.09.2020, знаходячись на Східному автовокзалі в м. Вінниці, побачив, як ОСОБА_1 , у якого були явні ознаки алкогольного сп`яніння, придбавши у кіоску каву, сів до припаркованого поруч автомобіля на місце водія. Після того, як ОСОБА_1 завів автомобіль та намагався здійснити рух, він підійшов до нього, відкрив водійські дверцята та намагався перешкодити подальшому руху автомобіля. ОСОБА_1 в цей час встиг проїхати близько одного метра та намагався розвернутися. На його питання, чи далеко зібрався їхати, ОСОБА_1 відповів, що йому тут недалеко. Після вказаних подій він викликав працівників поліції. ОСОБА_2 був запрошений працівниками поліції для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що 25.09.2020 він приїхав на Східний автовокзал в м. Вінниці попити кави. Бачив, як на автовокзал заїхав автомобіль, водій якого був в неадекватному стані. Через деякий час приїхали працівники поліції, які запросили його бути свідком того, як ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився.

Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , надані ними в судовому засіданні узгоджуються з письмовими поясненнями, які наданні ними під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Тому доводи ОСОБА_1 з приводу того, що він не керував транспортним засобом в стані сп`яніння, а вживав алкогольні напої після керування транспортним засобом є вигаданими та свідчать про намагання останнього уникнути відповідальності.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

У зв`язку з наведеним апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало