Справа№464/6786/20
пр.№ 3/464/87/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2021 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Сабара Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживає за адресою АДРЕСА_1 , працює водієм, паспорт серії НОМЕР_1 , -

за ст.44-3 КУпАП,

з участю Павлишина О.Я.

встановив:

На розгляд Сихівського районного суду м. Львова скеровано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 347546 від 02.11.2020 щодо ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП. Згідно такого останній 02.11.2020 року близько 09.40 год. у м. Львів, пр. Червоної Калини, 94 будучи водієм маршрутного таксі №46 здійснюючи перевезення пасажирів знаходився в салоні транспортного засобу № 46 без засобів індивідуального захисту (маски), чим порушив вимоги п.п. 1 п.10 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, та показав, що 02.11.2020 близько 09.40 год. він дійсно перебував в салоні транспортного засобу № 46 без засобів індивідуального захисту (маски), коли до нього підійшли працівники поліції, оскільки це був його час відпочинку, і він зняв маску для того, щоб попити води. Однак ствердив, що пасажирів не перевозив, так як він завершив свій маршрут, транспортний засіб знаходився не на зупинці для громадського транспорту, він про це казав працівникам поліції.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ст. 44-3 КУпАП особа притягується до адміністративної відповідальності за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Так, КУпАП доповнено вказаною статтею у зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №530-ІХ від 17.03.2020 року.

З цього слідує, що диспозиція вказаної норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

При цьому, ст. 29 вказаного закону передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Так, згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 року №211, на всій території України з 12.03.2020 року по 22.05.2020 року встановлено карантин із введенням ряду обмежень.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 22.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами згідно Постанови КМУ № 956 від 13.10.2020 дію карантину продовжено на всій території України з 01 серпня 2020 року до 31грудня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року запроваджено посилені протиепідемічні заходи на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Зокрема, відповідно до п.п.1 п. 10 вказаної постанови, 10 на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Разом з тим, п.п.2 п. 11 Вказаної постанови в редакції згідно з Постановою КМ № 848 від 16.09.2020 передбачено, що саме перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно .

З цього слідує, що доказуванню підлягає факт здійснення суб`єктом господарювання, діяльності у сфері перевезення пасажирів, та перевезення пасажирів без захисних масок, або незабезпечення водіїв засобами індивідуального захисту.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

У якості доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, інспектором поліції надано протокол про адміністративне правопорушення, довідку про проведення перевірки, рапорт, пояснення ОСОБА_1 , світлокопія посвідчення водія, копії фотознімків

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 347546 від 02.11.2020 вбачається, що ОСОБА_1 02.11.2020 о 09.40 год. знаходився в салоні транспортного засобу без засобів індивідуального захисту (а.с.1).

З рапорту Ст. ДОП Сихівського ВП ГУНП у Львівській області вбачається, що ОСОБА_1 02.11.2020 о 09.40 год. на пр. Червоної Калини, 94, у м. Львів знаходився в салоні транспортного засобу без засобів індивідуального захисту, здійснюючи перевезення пасажирів (а.с.4).

Згідно копії посвідчення водія, суд встановив, що 04.06.2005 ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_2 (а.с.6).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 02.11.2020 близько 09.40 год. він дійсно перебував в салоні транспортного засобу № 46 без засобів індивідуального захисту (маски), коли до нього підійшли працівники поліції, оскільки це був його час відпочинку, і він зняв маску для того, щоб попити води (а.с.5).

З вказаних доказів, не представляється можливим встановити, що ОСОБА_1 являється суб`єктом господарювання перевізником, котрий несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками.

Також, у справі відсутні докази (в тому числі шляховий лист, тощо) про те, що ОСОБА_1 було доручено керувати громадським транспортним засобом, зокрема, маршрутним таксі №46.

Крім того, із матеріалів справи не можливо встановити чи здійснював ОСОБА_1 перевезення пасажирів, оскільки жодних доказів з дано приводу до матеріалів справи не долучено, так само як і доказів, про те, що останній не був забезпечений засобами індивідуального захисту.

Копіями фотознімків долучених до справи не підтверджується факт здійснення перевезення пасажирів ОСОБА_1 02.11.2020, оскільки вони не містять даних про час та місце фіксації інформації на них, та засобів, за допомогою яких така інформація збережена. Крім того, вказані копії фотознімків не можуть свідчити про події викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ст.252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, судом не встановлено, що ОСОБА_1 являється суб`єктом господарювання, перевізником, 02.11.2020 здійснював перевезення пасажирів згідно маршруту, в тому числі без засобів індивідуального захисту, у зв`язку із чим вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За змістом п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ст.247 КУпАП та керуючись ст.284 КУпАП,-

постановив:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Сабара Л.В.