Справа № 165/2670/20 Провадження №33/802/111/21 Головуючий у 1 інстанції:Сушик Н. В.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення, його представників адвокатів Романовського В.О., Герсимчук Л.Р., Соколова М.В., розглянувши апеляційні скарги адвокатів Романовського В.О., Герсимчук Л.Р. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Шацького районного суду Волинської області від 23 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Оскаржуваною постановою провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який працює на посаді прокурора Володимир-Волинської місцевої прокуратури, громадянина України, який до адміністративної відповідальності не притягувався за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п.7 ст. 38 КУпАП за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись із постановою суду, адвокати Романовський В.О., Герасимчук Л.Р. в інтересах ОСОБА_1 оскаржують її з підстав незаконності, необґрунтованості, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушенням вимог КУпАП.

Так, адвокат Романовський В.О. зазначає, що суд у своїй постанові вказав, що місцем вчинення обох правопорушень, у вчиненні яких визнаний винним ОСОБА_1 є вул. Героїв АТО м. Нововолинська, в той час як протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №229740, ДПР18 №229582 вказано вул. Миру м. Нововолинськ. Дану обставину апелянт вважає істотним порушенням вимог КУпАП, оскільки в такому випадку, відкоригувавши фабулу адміністративних правопорушень, на його думку, суд першої інстанції взяв на себе функцію обвинувача, та порушив право ОСОБА_1 на захист від обвинувачення.

Адвокат Герасимчук Л.Р. в обґрунтування поданої нею апеляційної скарги зазначає, що незаконність оскарженої постанови полягає в тому, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки ними не було оформлено направлення на проходження відповідного огляду у закладі охорони здоров`я за встановленою законом формою, а також протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснювався відеозапис, у зв`язку з цим вважає протокол серії ДПР18 №229740 та запис із нагрудних камер поліцейського недопустимими доказами.

Таким чином, вказує, що відсутні належні та допустимі докази винуватості водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Поряд із тим, адвокат Герасимчук Л.Р. у своїй скарзі вказує, що поліцейськими не здійснювалась зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , адже увімкнений синій проблисковий маячок стосувався вимоги дати дорогу поліцейським, а тому і відсутній у його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Так адвокати просять постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його представників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст.251 КУпАП регламентують, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційних скарг встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 229740 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відмовився, що є порушенням п. 2.5 ПДР України, що також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , відеозаписом із поліцейського автомобіля та нагрудної камери поліцейського.

Крім того, згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ДПР18 №229582 ОСОБА_1 не виконав вимоги проблискових маячків синього та червоного кольору про зупинку транспортного засобу, що також підтверджується відео фіксацією.

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, такими, що розкривають об`єктивну сторону правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на що суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, за яке він визнаний винним Шацьким районним судом Волинської області.

Доводи апелянтів, викладені в апеляційних скаргах про відсутність у діях ОСОБА_1 складу вказаних адміністративних правопорушень спростовуються вищенаведеними доказами, що містяться в матеріалах справи, а тому суд відхиляє їх.

Не заслуговують на увагу посилання адвоката Герасимчук Л.Р. про те, що порушено порядок проведення огляду водія транспортного засобу ОСОБА_1 з причин не оформлення направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння, оскільки як вбачається з матеріалів, останній відмовився від проходження такого огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи зазначені обставини відповідно до ст. 251 КУпАП, шляхом оцінки письмових пояснень свідків, протоколів про адміністративне правопорушення, відеозапису з боді-камер поліції, приходжу до висновку, що зібрані матеріали у справі є належними та допустимими доказами в розумінні ст. 250 цього Кодексу, у зв`язку з чим не вбачається підстав для скасування постанови за доводами, висловленими у скаргах.

Враховуючи вищенаведені та зібрані у справі докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та у зв`язку із закінченням на час розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, встановлених ст. 38 КУпАП, закрив провадження у справі .

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційні скарги адвокатів Романовського В.О. та Герсимчук Л.Р. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шацького районного суду Волинської області від 23 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк