ПОСТАНОВА

іменем України

"26" травня 2021 р. смт.Мілове

Судя Міловського районного суду Луганської області Чехов С.І. розглянувши протокол про адміністративне правопорушення який надійшов від тв.о. начальника відділу прикордонної служби «Мілове» імені Віктора Банних підполковника Гордійчука Віталія Миколайовича відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Павленкове Новопсковського району Луганської області, громадянки України, яка має середню освіту,ніде не працюючої,не одруженої, раніше до адміністраптивної відповідальності не притягалась яка проживає у АДРЕСА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу слід, що ОСОБА_1 25 липня 2020 року 19 годині 30 хвилин спільно з ОСОБА_2 перетнули Державного кордон України в напрямку н.п. Світле Новопсковського району Україна до н.п. Серебрянка Російської Федерації поза встановленим пунктом пропуску з метою працевлаштування на території Російської Федерації зі слів ОСОБА_3 , чим порушила ст.ст.9, 17 Закону України «Про державний кордон України.»

ОСОБА_1 показала, що дійсно рік тому вона перетнула разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_2 державний кордон у Новопсковському районі до Російської Федерації. Працювала в одному з міст Підмосков`я. Потім вирішила повернутися до батьківщини під час намагання перетину кордону в бік України була затримана російськими прикордонниками. Відносно неї був складений протокол про адміністративне правопорушення і вона була змушина заплатити штраф. Потім її разом з співмешканцем привезли до КПВВ «Мілове» та передали Українським прикордонникам.

Вислухав пояснення правопорушгника, дослідивши матеріали надані до протоколу про адміністративне правопорушення а саме колпію паспорта ОСОБА_1 ю НОМЕР_1 який виданий Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 05 жовтня 2001 року,памятку про розяснення прав правопорушнику відносно ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України,заяву про відмову у наданні юридичної допомоги, сам протокол про адміністративне правопорушення СхРУ №275864 від 25.05.2021 року слід прийти до думки про закриття провадження з таких підстав:

Посадовою особою яка проводила дізнання за фактом незаконного перетину кордону з боку України до Російської Федерації ОСОБА_1 не було надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Визнання ОСОБА_1 себе винною у адміністративному правопорушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення посадової особи на складання протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності інших належних доказів і тому не звільняє посадову особу доводити правильність прийнятого рішення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 177/525/17.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст.62 Конституції України слід, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вина не буде доведеною в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах,одержаних незаконним шляхом,а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд з якої слід, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. 2. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. 3. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення; e) якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Оцінюючи докази керуючись законом і правосвідомістю слід враховувати, що для притягнення до адміністративної відповідальності особу, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже дослідивши, проаналізувавши та оцінивши всі матеріали справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, слід прийти до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення стосовно інкримінованого її складу адміністративного правопорушення ч.2 ст.204-1 КУпАП та закрити провадження по справі. Оскільки не було встановлено місто незаконного перетину кордону ОСОБА_1 ,час коли це сталось, не додані докази знаходження її на території Російської Федерації та її поява на територіїх України яке повинно фіксуватися відповідними процесуальними документами. Протокол про адміністративне правопорушення складався зі слів ОСОБА_1 що є недопустими а є підставою для прийняття рішення стостовно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП « Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення».

Керуючись п. 1 ч. 1ст. 247, 251, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду який розташований у м. Сєвєродонецьк, шляхом подачі скарги через Міловський районний суд Луганської області.

Суддя: С.І.Чехов