Провадження № 3/537/829/2021
Справа № 537/1464/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2021 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Маханьков О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м.Кременчук Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, проживає АДРЕСА_1 , працює ПП ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

04.04.2021 року о 02 год. 34 хв. в м.Кременчуці на вул.Занасипський шлях№7, гр-нка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом автомобілем Subaru XV20 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп*яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що дійсно 04.04.2021року вона керувала транспортним засобом та була зупинена працівниками поліції, які звинуватили її в порушенні ПДР. Права їй не роз*яснили, і вона звернулась до них з проханням надати правову допомогу, тобто скористатися послугами адвоката. Після цього працівники поліції звинуватили її у перебуванні у стані алкогольного сп*ягніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп*ягніння, на що вона погодилася. Праціники поліції протягом десяти хвилин намагалися взяти тест, але марко. Потім прибор надав дані, але вона з ними не погодилася, та прохала пройти огляд в установі, тому що вона як лікар, розуміє невірність взяття проби на стан алкогольного сп*яніння. Свою вину не визнає.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп*яніння.

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч.1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що при розгляді зазначене вище правопорушення повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства. У зв`язку із цим при розгляді даної справи, при наданні оцінки доказам та вирішенні питань про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, законності та обґрунтованості судового рішення, суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Застосувавши до цієї справи принципи кримінального провадження суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення не може ґрунтуватись на припущеннях, приймається у разі доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а усі сумніви, які виникають у ході провадження у справі тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи, гр.. ОСОБА_1 у вину поставлено керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому «Інструкція»). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. При цьому, відповідно до п.6. розділу I, п. 1 розділу II Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський, на місці зупинки транспортного засобу, проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Пунктом 22 Розділу III Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави стверджувати те, що поліцейські при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП зазначених вимог закону у повній мірі не дотримались та ухвалили рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, інспектор поліції, як на доказ послався зокрема на тест, зроблений за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510». Однак із таким висновком погодитись безспірно не можливо.

Так, вимоги, які поширюються на медичні вироби та допоміжні засоби до них, а також встановлюють умови введення їх в обіг та / або експлуатацію і проведення процедури оцінки відповідності, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 року № 753 «Про затвердження Технічного регламенту щодо медичних виробів».

Відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2017 року № 122, Держлікслужба здійснює ведення Реєстру осіб, відповідальних за ведення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг. Орган з оцінки відповідності інформує, зокрема Держлікслужбу про всі видані, змінені, доповнені, тимчасово припинені, відкладені або відхилені сертифікати відповідності.

Із урахуванням викладеного, огляд ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 7510», проведений із порушенням вимог Інструкції та положень ст.266 КУпАП, у зв`язку із чим, результати проведеного огляду не могли бути використані судом, як беззаперечний доказ вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також працівниками поліції порушена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного , наркотичного чи іншого сп*ягніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1413/27858 від 09.11.2015року відповідно до п.6 якою передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів

1. За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

2. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

3. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

4. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

5. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

6. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18№195231 від 04.04.2021року свідки проведення огляду на стан алкогольного сп*яніння відсутні.

Посилатися на протокол про адміністративне правопорушення , а також на відеозапис події зроблений за допомогою нагрудної камери поліцейського суд вважає неможливим виходячи з наступного. Так, протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зважаючи на викладене та враховуючи позицію ЄСПЛ щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації», суд приходить до висновку про те, що протокол не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення. Суд звертає увагу на те, що пояснення інспектора поліції самі по собі не можуть бути використані у якості доведення вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння з огляду на те, що результати проведеного огляду неможливо використати у якості допустимого доказу вини ОСОБА_1 .

Окрім наведеного, неможливо визнати у якості належного доказу вини ОСОБА_1 і наявний у матеріалах справи відеозапис із нагрудної камери поліцейського. Так, на вказаному відеозаписі момент проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння фактично не зафіксований, відеокамера фіксувала інші об`єкти. Із указаного відеозапису неможливо зробити висновок щодо присутності свідків на місці події, а також порядку проведення огляду. З оглянутого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд/02.54.53год./ ОСОБА_1 протягом 6 хвилин намагається здати тест, 6 разів вдувала в прилад Драгер, при цьому після кожної спроби прилад не змінювався, а використовувався старий.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи судом витлумачені на користь ОСОБА_1 .

У зв`язку із цим, протокол про адміністративне правопорушення від 04.04.2021року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю вїї діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до частини другої статті 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

В судовому засіданні встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявила бажання скористатись правовою допомогою, про що звернулась до працівників поліції.

Однак, інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Такими діями інспектор поліції порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А тому суд важає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події, складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст 24,130ч.1,. 247, 283, 284 КпАП України, суд,-

П о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 10 діб з моменту винесення.

Суддя Крюківського районного суду Маханьков Олександр Васильович

м. Кременчука Полтавської області