ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2021 Справа №607/6781/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, що поступили з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 200532 від 15 квітня 2021 року вказано: « 19 липня 2020 року о 22 год. 50 хв. в м. Тернополі по вул. Пушкіна, 5 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotesy 6820 № ARHJ-0295 ( повірка дійсна до 30 жовтня 2020 року) та огляду в КНП «ТОНЦ СНЗ» ТОР водій відмовився в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КупАП».

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП.

В свою чергу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В суді представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Василишин К.В. надав письмові пояснення в яких зазначено наступне: «Тернопільським міськрайонним судом розглядається справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дії поліції не узгоджуються із вимогами КУпАП з огляду на наступне.

По-перше: Статтею 35 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Даний перелік, зокрема, передбачає :1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

З матеріалів справи не вбачається і судом першої інстанції не встановлено, що відносно ОСОБА_1 виносилась постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, зокрема, з тих підстав, які йому пред"являлись перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

До матеріалів справи додано електронний рапорт про звернення 19.07.2020 о 22 год. 55 хв. невстановленої особи на лінію «102» про те, що водій (без прізвища) автомобіля марки «Фольцваген Б7» ймовірно перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

А тому, підставою зупинки слугувала інформація що свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається із відео нагрудних камер, поліцейський розпочинає спілкування із водієм вже зупиненого транспортного засобу марки «Фольцваген Пассат» ОСОБА_1 о 22 год. 54 хв., тобто до моменту отримання повідомлення про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення.

За таких обставин, зупинення транспортного засобу відбувалось ще раніше, адже відео розпочинається із вимоги до ОСОБА_1 про надання посвідчення водія на якому зафіксовано час 22 год. 54 хв.

Згідно із поясненнями, свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , останнім запропоновано працівником поліції засвідчити огляд водія на стан сп`яніння о 22 год. 55 хв.

Тобто, в момент залучення свідків при огляді на стан сп`яніння, з невідомого номера здійснено повідомлення на лінію 102, невстановленої особи, що є беззаперечним доказом протиправної зупинки о 22 год. 54 хв. транспортного засобу в порушення ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до практики ЄСПЛ та широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня.

У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

В конкретній справі працівниками поліції первинно, всупереч закону здійснено зупинку транспортного засобу, а вже згодом створено фіктивні підстави для узаконення своїх протиправних дій.

Враховуючи наведене, місцевий суду взагалі не досліджував правомірність зупинки працівниками поліції транспортного засобу ОСОБА_1 внаслідок якої був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, що є необґрунтованим за відсутності належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення. що передувало складенню протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

По-друге: При складенні протоколу, поліцейський здійснив опитування осіб - свідків вчинення правопорушення на підставі ст. 33 ЗУ «Про національну поліцію».

Відповідно до ст. 32 «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадку якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення.

Як слідує із матеріалів адміністративного правопорушення поліцейський не ідентифікував (не встановив) осіб - свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відомості про документ, що посвідчує даних осіб відсуні.

Тому, за вищеописаних обставин відсутні докази неупередженості свідків що регламентовано п.6 Розділу 2 Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, що свідчить про порушення особи права на захист.

По-третє, Відповідно до ч.7 ст. 38 КУпАП ( в редакції станом на момент вчинення правопорушення, на момент винесення постанови про закриття кримінального провадження і станом на даний час) у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається із матеріалів справи постанова про закриття кримінального провадження №0000537 винесена дізнавачем в 01 січня 2021 року. Протокол про адміністративне правопорушення на підставі вказаної постанови складено 15 квітня 2021 року.

Тому, на момент розгляду вказаної справи, строки передбачені статтею 38 КУпАП закінчилися та відповідно провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю».

На думку суду пояснення щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, спростовуються матеріалами долученими до протоколу.

Отже попри не визнання вини, винність ОСОБА_1 підтверджується матеріалами адміністративної справи дослідженими судом, а саме:

- Відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 200532 від 15 квітня 2021 року;

- даними, що зафіксовані на диску з відео фіксацією вчиненого порушення;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 19 липня 2020 року;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 19 липня 2020 року;

- електронним рапортом Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області від 19 липня 2020 року;

- рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Кропивницького М. від 19 липня 2020 року.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведення огляду на стан сп`яніння, регламентовано ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок №1103).

Відповідно до п.2 Розділу 1 Інструкції №1452/73 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому, пунктом 3 Розділу 1 Інструкції №1452/73 визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.7 Розділу І Інструкції №1452/73 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Його дії кваліфіковано правильно.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч.7 ст. 38 КУпАП (в редакції станом на момент вчинення правопорушення) у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається із матеріалів справи постанова про закриття кримінального провадження №0000537 винесена дізнавачем 01 січня 2021 року. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 200532 на підставі вказаної постанови складено 15 квітня 2021 року, а матеріали на рогзляд суду згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями подані 16 квітня 2021 року. В свою чергу останнім днем притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виходчи із вимог ч.7 ст. 38 КУпАП, явлається 01 квітня 2021 року. Тому, на момент надходження до суду вказаної справи, строки передбачені статтею 38 КУпАП закінчилися та відповідно провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 7, 9, 23, 38, 130, 245, 247, 251, 266, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.7 та частиною першою ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяТ. Я. Багрій