Справа № 171/528/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м. Апостолове

Суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Кодрян Л.І., за участю ОСОБА_1 , захисника Малишевського О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

14.03.2021 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №479727, відповідно до якого 13.03.2021 року о 23.40 год. в м.Зеленодольськ по вул. Енергетична, поблизу буд. № 26, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Рено-Логан, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці ока, які не реагують на світло, порушення мови). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав повністю та пояснив, що 13.03.2021 року близько 23.00 год. він поставив свій автомобіль на стоянку, стояв поблизу буд.17 в м.Зеленодольськ по вул.Енерегтична та сидів у машині. Транспортним засобом не керував. В цей час до нього під`їхали працівники поліції, один з яких підійшов до нього та попросив пред`явити документи. Він надав поліцейському посвідчення водія та свідоцтво на транспортний засіб, які він забрав у нього та передав іншому поліцейському. При цьому поліцейський пояснив, що порушень ПДР в його діях не виявлено та посилаючись на чинне законодавство зазначив, що вправі перевірити його документи, оскільки у нього є підозра до причетності його в скоєнні правопорушення та перебування його в стані наркотичного сп`яніння. Після цього поліцейський запропонував йому їхати в медичний заклад на для огляду на стан сп`яніння, при цьому не вказавши на ознаки сп`яніння. Оскільки постанова щодо порушення ним ПДР поліцейським не виносилася він попросив поліцейського пояснити причини перевірки його документів та причини направлення на медичний огляд. На що поліцейський йому пояснень не надав. На місці стоянки він намагався зв`язатися зі своїм адвокатом та дзвонив своїм товаришам для того, щоб викликати на місце свідків події. Від проходження медичного огляду він особисто не відмовлявся, проте хотів, щоб такий огляд був проведений відповідно до процедури, передбаченої законодавством. Тому вимагав, щоб поліцейські пояснили йому причину перевірки документів та огляду на стан сп`яніння, надали йому можливість пройти тест на стан сп`яніння на місці, провели його поверхневий огляд та склали протокол затримання. Проте, вказані вимоги поліцейські не виконали. Після того, як на місце події приїхали двоє його товаришів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вони стали свідками, як поліцейські примусово затягнули його у свій автомобіль та повезли на медичний огляд у м.Кривий Ріг. Його товариші поїхали вслід за ними. Поліцейські привезли його в психоневрологічний диспансер по вул.Дишинського, 27, у м.Кривий Ріг. При цьому, направлення на медичний огляд поліцейські йому не виписували та які у нього ознаки сп`яніння йому не повідомляли. Від проходження огляду в медичному закладі він також не відмовлявся, лише пропонував поліцейським, щоб виконали його законні вимоги з метою не порушення процедури огляду на стан сп`яніння. Проте, поліцейські неправомірно склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 зазначив, що він наркотичні засоби та алкоголь не вживає, жодного разу не притягувався до відповідальності за правопорушення, пов`язані з керуванням транспортним засобом в стані сп`яніння.

ОСОБА_1 вважає, що процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення проводилися з порушенням вимог чинного законодавства, а протокол складено безпідставно. Просив закрити відносно нього справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник Малишевський О.І. підтримав позицію свого підзахисного. Просив закрити відносно ОСОБА_1 справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

За клопотанням ОСОБА_1 в судове засідання, для дачі пояснень викликались свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а також свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що 13.03.2021 року йому зателефонував його товариш ОСОБА_1 та повідомив, що його затримали працівники поліції. Він приїхав на місце події зі своїм товаришем ОСОБА_2 та був свідком, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 просив у поліцейських надати йому можливість пройти тест на стан сп`яніння на місці, а також направлення на медичний огляд. Про причину зупинки поліцейські ОСОБА_1 не повідомили, направлення на медичний огляд на його вимогу не надали. Вони побачили, як поліцейські примусово посадили ОСОБА_1 в свій автомобіль та повезли в м.Кривий Ріг у психоневрологічний диспансер. У медичному закладі поліцейські склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Після цього, вони з ОСОБА_1 поїхали в інший медичний заклад в м.Нікополь, для проходження медичного огляду ОСОБА_1 . Проте, по дорозі їх затримали поліцейські на 3 години з тією метою, на його думку, щоб ОСОБА_1 не зміг пройти своєчасно медичний огляд самостійно.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що 13.03.2021 року він разом з ОСОБА_3 приїхав на місце затримання ОСОБА_1 у м.Зеленодольськ на стоянку по вул.Енергетична. На місці події було четверо поліцейських і ОСОБА_6 . Він був свідком, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Проте, поліцейські не пояснили йому причину зупинки та не надали направлення на медичний огляд. При цьому, поліцейські примусово посадили ОСОБА_1 в свій автомобіль та повезли в м.Кривий Ріг у психоневрологічний диспансер. Вони з ОСОБА_3 також поїхали слідом за поліцейськими. Прибувши в медичний заклад вони зайшли з ОСОБА_1 в приміщення, де останній повідомив, що його незаконно затримали та привезли на огляд, направлення на огляд не надали, ознак сп`яніння не вказали. Після цього поліцейські склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Проте, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду, а лише вимагав дотримання процедури огляду на стан сп`яніння.

Суд, вислухавши ОСОБА_1 , захисника, покази свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , дослідивши надані суду докази, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

Згідно вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 з наступними змінами та доповненнями, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.ч.3,4 ст.266 КУпАП (в редакції, що діяла на час вчинення правопорушення) у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 передбачено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України). Якщо водій ухилився від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до п.п. 6-8 Постанови КМ України від 17.12.2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі-Постанова КМ України № 1103) водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п.п.6,7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 11.11.2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція №1452/735) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до п.12 розділу II Інструкції №1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У п.4 розділу I Інструкції №1452/735 визначено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 8 розділу II Інструкції №1452/735 встановлено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При ознайомленні з матеріалами справи встановлено наступне.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 14.03.2021 року в указаному протоколі вказані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Проте, в письмових поясненнях свідків (а.с.5,6), долучених до матеріалів справи, не вказано на підставі яких документів встановлено їх особи.

Так, при перегляді відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, що водію запропоновано поліцейським пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та факт відмови в їх присутності пройти огляд. Разом з тим, на відеозапису зафіксовано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які як встановлено в судовому засіданні спростовують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду.

Судом вживалися заходи про виклик в судове засідання свідків, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, проте свідки в суд не з`явилися, подали до суду заяви про неможливість прибути в судове засідання у зв`язку з виїздом за кордон.

Таким чином, за вищенаведених обставин, судом не можуть бути взяті до уваги, як належні та допустимі докази, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , де вони зазначають про те, що водій відмовився пройти медичний огляд на стан сп`яніння.

Також з відеозапису, доданого до протоколу, вбачається дата та час повідомлення поліцейськими водія про перевірку його документів - 14.03.2021 року, о 05 год. 14 хв., проте з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що водій керував транспортним засобом - 13.03.2021 року о 23 год. 40 хв. Вказане позбавляє суд перевірити дотримання поліцейськими вимог ч.4 ст.266 КУпАП та Постанови КМ України № 1103 щодо забезпечення проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Вищевказані обставини викликають сумніви в дотриманні процедури огляду водія на стан сп`яніння, яка передбачена чинним законодавством.

Крім того, при перегляді відеозапису, доданого до протоколу, встановлено, що відеозапис розпочинається 14.03.2021 р. о 05.14 год. та з нього не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Крім того, з відеозапису встановлено, що водій заперечує факт керування транспортним засобом, вказуючи, що він перебуває на стоянці.

Отже, зібраними доказами не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом або почав рухатись на транспортному засобі та в результаті чого він підлягав би оглядові, як водій транспортного засобу, на стан сп`яніння.

Крім того, з відеозапису судом встановлено, що в матеріалах даної справи відсутня постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення ПДР.

Таким чином, працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України від 10 жовтня 2001року №1306.

Згідно ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі якщо водій, зокрема, порушив Правила дорожнього руху. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, що було б підставою для зупинки. Поліцейським не поінформовано водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки.

А тому, враховуючи вимоги ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», а також позицію Верховного Суду, викладену у постанові № 686/11314/17 від 15.03.2019 року, суд вважає, що оскільки працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР, яке б слугувало підставою для зупинки його транспортного засобу, то всі складені працівниками поліції процесуальні документи відносно ОСОБА_1 в даній справі не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Надані до матеріалів справи відеозаписи з телефонів свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд вважає недопустимими доказами, не бере до уваги та не досліджує, оскільки вони одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а належними та допустимими доказами є відомості здобуті шляхом фіксування правопорушення за допомогою технічних засобів, що мають функції відеозапису, у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», зокрема, відеозаписи з бодікамер поліцейських.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу правопорушення загалом.

Згідно ч. 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява № 926/08), зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вважаю, що працівниками поліції не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст.24 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що справу відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.247 КпАП України, -

постановила:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяЛ. І. Кодрян