Справа № 310/8850/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Вайнраух Лідія Анатоліївна розглянула справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка є головою ліквідаційної комісії Андріївського будинку дитячої творчості Бердянської районної ради Запорізької області, адреса реєстрації за місцем проживання: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення №592, складеного 25.11.2020 заступником начальника Бердянського відділу перевірок платників юридичних осіб управління податкового аудиту ГУ ДПС у Запорізькій області, за результатами перевірки Андріївського будинку дитячої творчості Бердянської районної ради Запорізької області (, юридична адреса: 71140, Запорізька область, Бердянський район, смт Андріївка, вул. Микули, буд. 14), встановлено, що голова ліквідаційної комісії вказаної юридичної особи ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 вчинила триваюче правопорушення, яке зупинено атом перевірки від 23.10.2020, а саме, яке вчинено внаслідок недостатнього контролю за веденням податкового обліку: встановлено порушення вимог ст. 8, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»» від 16.07.1999 №996-XIV, п.п. 16.1.5, 16.1 ст. 16, ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п.121.1 ст. 121 Податкового Кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 внаслідок ненадання до перевірки документів, що встановлено 23.10.2020 актом перевірки №179/08-01-07-18/26292170 від 23.10.2020, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Судові засідання у справі були неодноразово відкладені, ОСОБА_1 повідомлялася належним чином (засобами поштового зв`язку), причини неявки не повідомляла, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

При цьому, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Враховуючи наведене, вжиття всіх можливих заходів для своєчасного виклику особи, суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , що не протирічить ч.1 ст.268 КУпАП.

Всебічно вивчивши матеріали справи, суддя дійшла висновку про те, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження з огляду на наступне.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як передбачено ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП. Відповідно, протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Так, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, з підстав ненадання до перевірки документів, що встановлено 23.10.2020 актом перевірки №179/08-01-07-18/26292170 від 23.10.2020.

Натомість, ч.1 ст.163-1 КУпАП передбачає декілька окремих складів адміністративного правопорушення, а саме: відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Суддя при розгляді справи виходить з того, що фактичні дані стосовно правопорушення, склад та подія його вчинення мають бути викладені в суворій відповідності до диспозиції статті, але, в даному випадку, з огляду на його зміст, сутність правопорушення не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, встановлено, що в порушення ч.1 ст. 256 КУпАП в протоколі не зазначено, які саме документи ОСОБА_1 не надала до перевірки, а лише наявне посилання до акту перевірки від 23.10.2020 та перелік нормативних положень.

Разом з цим, в протоколі зазначено, що адміністративне правопорушення, викладене в протоколі є триваючим, проте, суддя, аналізуючи зазначені норми законодавства, а саме, ст. 8, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»» від 16.07.1999 №996-XIV, п.п. 16.1.5, 16.1 ст. 16, ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п.121.1 ст.121 Податкового Кодексу України №2755-VI від 02.12.2010, приходить до висновку, що ненадання документів під час здійснення перевірки не може бути за своєю сутністю триваючим правопорушенням. Крім того,з акту перевірки (розділ ІІ) видно чітко врегульований період її проведення - з 12.10.2020 по 21.10.2020.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

На підставі вищевикладеного та за результатами дослідження наявних у справі доказів, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, відповідно, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 9, 184, 245, 247, 256, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в справі у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КпАП України, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області (Рішення КСУ справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст. 294 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015).

Суддя Л.А. Вайнраух

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік