Справа № 161/5049/21 Провадження №33/802/381/21 Головуючий у 1 інстанції:Рудська С. М.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Леміщак Ю.О., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Клубука О.П. /в режимі відеоконференції/, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює на посаді слюсаря ПП «Рестарт сервіс» на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області 6 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 гривні.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 13 березня 2021 року о 21 год. 38 хв. по пр. Перемоги, 1 у м. Луцьку керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN JETTA» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на її незаконність через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що проходив огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, і норма алкоголю в крові не перевищувала допустимої. В заклад охорони здоров`я їхати відмовився, оскільки поспішав. Просить оскаржувану ним постанову скасувати та прийняти нову про звільнення його від адміністратвиної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, за малозначністю скоєного, обмежившись усним зауваженням.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Клубука О.П., доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №173374 від 13 березня 2021 року /а.с. 1/, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксована відмова першого від його проходження, у встановленому законом порядку /а.с. 3/, а також письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 /а.с. 4-5/.

Обставини викладені у протоколі підтверджуються і відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції /а.с. 7/ при відтворенні якого убачається, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 імітував продув технічного пристрою та впустив в мундштук приладу слину, після заміни якого пройти такий огляд повторно на пропозицію поліцейського категорично відмовився, у тому числі, в закладі охорони здоров`я.

Зважає апеляційний суд і на те, що у прохальній частині апеляційної скарги ОСОБА_1 не порушує питання про скасування постанови суду з підстав відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а просить про звільнення від відповідальності за вказаною статтею на підставі ст. 22 КУпАП.

Положення ст.ст. 23, 33 КУпАП регламентують, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, апеляційний суд враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням Правил дорожнього руху, яке передбачено у чинному законодавстві, а перебування водія у стані алкогольного сп`яніння несе підвищену небезпеку як для самого водія, так і для його пасажирів, пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Крім того, стягнення у санкції ст. 130 КУпАП суттєво посилюється і на даний час є безальтернативно суворим.

Звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП є правом, а не обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Враховуючи усі обставини справи, характер вчиненого правопорушення, беручи до уваги суспільну небезпеку вказаних дій, вид та розмір стягнення, яке законодавцем передбачено за вказане порушення, апеляційний суд вважає, що у даному випадку, відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області 6 квітня 2021 року без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя