Справа № 465/6498/20 Головуючий у 1 інстанції: Марків Ю.С.
Провадження № 33/811/7/21 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участю ОСОБА_1 , захисника Масюка Б.Б., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду м.Львова від 03 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП,

встановив:

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 03.12.2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 будучи фізичною особою-підприємцем, вчинила адміністративне правопорушення виявлене 21.09.2020 року о 10 год. 00 хв., під час проведення інспекційного відвідування у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , фактична адреса здійснення господарської діяльності:м.Львів, вул. Федьковича 29 (салон-перукарня "СОФІ"), порушення вимог законодавства про працю відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 41 КУпАП. Порушення вимог ч. 1 ч. 3 ст. 24 КЗпП України, ПКМУ №413-Законодавством передбачено: відповідно до ч. 1 ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим:1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Частною 3 ст. 24 КЗпП України визначено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ПКМУ№413- Повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

11.09.2020 року інспекторами праці ГУ Держпраці у Львівській області, згідно направлення №1159 від 08.09.2020 року, з метою проведення інспекційного відвідування предметом заходу якого є додержання вимог законодавства про працю в частині виявлення неоформлених трудових відносин, здійснено вихід за фактичною адресою здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: АДРЕСА_1 (салон-перукарня "СОФІ").

В ході проведення заходу за вищевказаною адресою фактичного місця здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , за виконанням трудової функції манік`юрника та перукаря, засобами фото-відео фіксації зафіксовано двох осіб, з наданих пояснень яких встановлено, що: Особа ОСОБА_2 (манікюрник). Особа ОСОБА_3 (перукар). Перелічені вище особи, зазначили, що виконують трудову функцію (манікюрника,перукаря) в інтересах (на користь) ФОП ОСОБА_1 без належного укладення трудових відносин, жодних договорів з роботодавцем в особі ФОП ОСОБА_1 укладали та не підписували. В ході проведення інспекційного відвідування, з наданої інформації ПФУ України встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не використовує працю найманих працівників за трудовими договорами чи працю (надання послуг) найманих працівників(виконавців) за договорами цивільно-правового характеру. В ході проведення позапланового заходу зі здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування, об`єктом відвідування ФОП ОСОБА_1 не надано підтверджуючих документів щодо належного укладення трудових відносин відповідно до вимог ч. 1, ч.3 ст. 24 КЗпП України та ПКМУ №413 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 станом на 11.09.2020 року. Враховуючи наведене, має місце порушення вимог ч.1, ч.3 ст. 24 КЗпП України, ПКМУ №413, що полягає у фактичному допуску ФОП ОСОБА_1 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМУ, двох осіб, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушила вимоги ч. 3 ст. 41 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та провадження закрити у зв`язку відсутність в події та складу адміністративного правопорушення. При цьому апелянт зазначає, що суд здійснив розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та її захисника чим порушено право на захист, судове засідання відбулося без участі представника ГУ Держпраці у Львівській області, а тому ОСОБА_1 вважає, що суд виступив на стороні обвинувачення. Також апелянт зазначає, що за вказані порушення у відповідності до вимог ч.2 ст.265 КЗпП її було 21.09.2020 року притягнуто до відповідальності у вигляді попередження, а тому недопустимим є притягнення до адміністративної відповідальності в порядку КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, при цьому зазначила про те, що 03.12.2020 року не була в судовому засіданні у зв`язку з погіршенням стану здоров`я і перебувала на лікарняному до 20.12.2020 року згідно листка непрацездатності, а тому апелянт вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Розглянувши матеріали справи № 465/6498/20, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Вважаю, доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджуюсь з тим, що такий строк пропущений з поважних причин та його слід поновити, оскільки у матеріалах справи є листок непрацездатності і пропуск строку на оскарження через хворобу є поважною причиною його поновлення.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення №ЛВ26377/462/АВ/П/ПТ від 21.09.2020 року, де ОСОБА_1 зазначив, що виявлені недоліки будуть усунені (а.с.2-5), актом інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ЛВ26337/462/ПД/АВ від 21.09.2020 року (а.с.6-20), направленням на позапланове інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , яке виконане на підставі наказу ГУ Держпраці у Львівській області №1170-П від 08.09.2020 року та листа Франківського ВП ГУ НП у Львівській області №01-11/15632 від 07.09.2020 року (а.с.21), приписом про усунення виявлених порушень № ЛВ26337/462/АВ/П від 21.09.2020 року (а.с.31-36), відеозаписом проведеного інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 (а.с.37).

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно правил ст.36 КУпАП.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими покликання в апеляційній скарзі про те, що за вказані порушення у відповідності до вимог ч.2 ст.265 КЗпП ОСОБА_1 було 21.09.2020 року притягнуто до відповідальності у вигляді попередження, а тому недопустимим є притягнення до адміністративної відповідальності в порядку КУпАП, оскільки в матеріалах справи докази зазначеного відсутні та апелянтом надані не були.

Крім цього, апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції постановив рішення без участі правопорушника, оскільки ОСОБА_1 та її захисник з`явились в засідання суду апеляційної інстанції, надали пояснення по суті справи та поданої апеляційної скарги апеляційному суду, а тому порушення права на захист та право на усне публічне слухання справи, допущене судом першої інстанції, усунуто апеляційним судом.

Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Постанову Франківського районного суду м.Львова від 03 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.