ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/35/21 Справа № 176/1608/20 Суддя у 1-й інстанції - Гусейнов К. А. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює слюсарем на ДП "Схід ГЗК", який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

адвоката - Лапшина В.В.,

представника потерпілого - адвоката - Голуба С.О.,

потерпілого - ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу серії ДПР18 №105250 від 28 серпня 2020 року, ОСОБА_1 15 серпня 2020 року о 12 год. 40 хв., керуючи автомобілем ВАЗ н.з. НОМЕР_1 по вул.Каширська біля буд.23 у м.Кривий Ріг, своєчасно не зайнявши відповідне крайнє положення під час здійснення маневру, не переконався в безпеці свого маневру допустив зіткнення з автомобілем Ланча н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . При ДПТ автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завданий матеріальний збиток. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3б, 10.1, 10.4 ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою закрити провадження у справі.

Вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано прийняв рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції на думку апелянта, на підставі лише пояснень потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_4 прийшов до висновку, що саме ОСОБА_1 винен в порушенні ПДР, що спричинило ДТП.

Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що потерпілий та свідок надавали пояснення тричі, при цьому їх пояснення мають протиріччя стосовно швидкості руху потерпілого.

Вказує, що потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що він їхав зі швидкістю 65 км/ч, але в суді на питання адвоката пояснив, що рухався зі швидкістю 50 км/ч.

Також ОСОБА_2 пояснив суду, що машина правопорушника їхала зі швидкістю 20 км/ч, у той час в поясненнях від 19.08.2020р. зазначав, що автомобіль ВАЗ рухався зі швидкістю 40 км/ч. Потерпілий в тих самих поясненнях зазначив, що між автомобілями була відстань до 100 метрів, а в суді знову змінив свої пояснення вже до 150 метрів.

В поясненнях від 15.08.2020р. ОСОБА_2 стверджував, що саме під час об`їзду автомобіля ВАЗ з лівої сторони, останній який знаходився в крайній правій полосі, різко почав виконувати поворот, а в поясненнях від 19.08.2020р. стверджував, що він їхав прямо і коли приблизився вже до 20 метрів, він побачив, як автомобіль ВАЗ повертає наліво, а в суді наполягав вже на третії версії подій, а саме, що він за 150 метрів побачив автомобіль ВАЗ, котрий їхав дуже повільно і він хотів його лише об`їхати, навіть без виїзду на зустрічну полосу.

Свідок ОСОБА_4 не зміг пояснити коли саме машина потерпілого перестроїлась ближче до роздільної смуги і коли саме, і з якою швидкістю автомобіль Жигулі почав повертати ліворуч, а пам`ятає лише удар, а Жигулі стояв вже поперек.

Стосовно схеми місця ДТП, зазначає, що наведені в ній дані не відповідають дійсним обставинам справи.

Так з залученої до матеріалів справи фотографії вбачається, що гальмівний шлях лівого колеса потерпілого починається майже з роздільної полоси, тобто ніяким чином не з відстані 55 см. до роздільної, як то вказано у схемі. І закінчується в кінці білої полоси якою зазначено пішохідний перехід, а не з початку як то вказано в схемі.

Гальмовий шлях який залишився від правого колеса в схемі становить 18.0 м., довжина від лівого 17.3, а на схемі місця ДТП довжина правого чомусь менше ніж лівого, а повинно бути навпаки. Також точка зіткнення транспортних засобів і яка в схемі зазначена зі слів потерпілого, знаходилась від краю правого бордюру на відстані 3,6 м., а намальована вона на схемі чітко на роздільної полосі, тобто на відстані 5,25 м.

Також в схемі не вказані інші обов`язкові координати самого перехрестя, відсутня його прив`язка до місцевості, а відповідно не можливо визначити по схемі місця ДТП де саме знаходиться місце зіткнення відносно самого перехрестя, а за умови того, що точка ДТП була вказана виключно зі слів потерпілого і яка ніяким чином не була підтверджена, то відповідно не можливо було на підставі схеми місця ДТП, встановити дійсні обставини справи.

Навіть вказана в схемі точка зіткнення начебто зі слів ОСОБА_1 також не відповідає дійсності, оскільки я вказував її на перехресті, а з невідомих для мене причин, працівниками поліції вказано інше місце, як і те, що при відстані 3,8 м від правого краю бордюру, дана точка зіткнення чомусь працівниками поліції вказана ближче до бордюру ніж точка зіткнення зі слів потерпілого 3,6 м.

В судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його адвокат Лапшин В.В. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_2 , його адвокат Голуб С.О. заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити постанову суду без зімн.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов до такого висновку.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 вбачається, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Зокрема, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, положеннями статті 124 КУпАП Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою, зокрема, позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Винні дії ОСОБА_1 у порушенні п. 2.3б, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними в справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №105250 від 28 серпня 2020 року;

- схемою місця ДТП від 15.08.2020 року;

- поясненнями свідка ОСОБА_4 ;

- поясненнями потерпілого ОСОБА_2 ;

- фототаблицею до схеми ДТП;

- рапортом працівника поліції.

Крім того, в ході розгляду у суді першої інстанції був допитаний ОСОБА_1 , який не визнав себе винним, та пояснив суду, що керував по вулиці Каширська, попереду нього їхала маршрутка і він перестроївся. Позаду нього транспортного засобу не було. Він керує транспортним засобом майже кожного дня протягом майже 20 років. Дорога складалась з певних смуг, посередині була преривна лінія, було дві смуги. Він робив випередження маршрутки, на зустрічну смугу не виїжджав, включив лівий поворот та мав намір після випередження повернути наліво. Там було перехрестя, він повертав ліворуч, пригальмував, щоб пропустити машину, швидкість перед маневром була приблизно 10 км на годину. На дорозі було дві смуги, автобус рухався по правій смузі, він рухався в правій, а потім обганяв по лівій. Коли автобус обганяв було 40 км на год., автобус їхав повільніше. Проїхав метрів 100-150 після обгону, їхав по центру, 0,5 метрів від лівої смуги до нього. Він зменшив швидкість, з лівої смуги проїхав Ланос, тоді він почав здійснювати маневр і його вдарили. Потім коли він пригальмував, автобус його обігнав, ззаду він нікого не бачив, удар відчув в задню ліву частину, місце зіткнення було вже на зустрічній смузі. На місці ДТП вказував місце зіткнення, їхав в провулок, зрівнявся з провулком. Зі схемою ДТП не згоден. Зустрічні автомобілі їхали один за одним, приблизно з десяток, вони їхали по центру дороги, між його автомобілем та зустрічним був інтервал метрів два-три, машина не могла проїхати, як тільки остання проїхала, то він розпочав поворот, повністю автомобіль не зупиняв. Остання Део рухалась по центру дороги, після неї він одразу розпочав маневр.

Допитаний у суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_2 , пояснив, що їхав по вулиці Каширська до міста. Їхав по лівій частині смуги, ОСОБА_1 їхав по правій частині смуги, швидкість у ОСОБА_1 була невелика, приблизно 20 км на год. Сам він їхав ближче до розподільчої полоси, а ОСОБА_1 ближче до бордюра. Він хотів випередити ОСОБА_1 , але той, не показуючи повороту, розпочав маневр. Він екстрено гальмував, заїхав йому правою фарою в лівий зад. В машині з ним був колега ОСОБА_6 , їхали 50 км на годину, ОСОБА_1 їхав 20 км на год., від правого краю рухався не більше метра, під самим бордюром 20-50 см від нього. Так само і він їхав на відстані від розділової смуги, між ними було не менше метра. Коли він наблизився до ОСОБА_1 , той зменшив швидкість і різко повернув наліво і став поперек дороги. Зіткнення було в напрямку руху, ОСОБА_1 його підрізав, став перед ним і він почав екстрено гальмувати. Приблизно за 15 метрів до зіткнення почав гальмувати, вправо не поїхав, він до перехрестя ще не доїхав. Він маневр не зрозумів, рухався прямо, після удару відмовили гальма і він скотився на обочину у двір. Екстренне гальмування було до зіткнення, взяв трохи вліво, там машин не було. ОСОБА_1 не перестроївся, поворот не показував. Між ними була відстань метр перед маневром. Він подумав, що ОСОБА_1 хотів зупинитись. За 150 метрів до ДТП і в момент зіткнення зустрічного транспорту не було.

Крім того, у суді першої інстанції був допитаний свідок ОСОБА_4 , який зазначив про те, що 15 серпня 2020 року він їхав зі знайомим на автомобілі. По переду рухався автомобіль, вони хотіли його об`їхати, а він різко завернув. З ОСОБА_2 вони разом працюють, їхали в місто по робочим справам, він сидів на пасажирському місці, дивився вперед. Вони їхали ближче до розподільчої смуги, побачили ВАЗ метрів за 100, він їхав попереду, а вони позаду. У нього увімкнулись стопи, а потім він виїхав попереду них. ОСОБА_1 почав гальмувати метрів за 15-20 до зіткнення. Сам він особисто побачив ВАЗ вже коли він став перед ними, не бачив коли він зробив маневр, це відбулось швидко, почали гальмувати і відразу ж удар. Зіткнення було посередині полоси, після удару ВАЗ відкинуло на ліву зустрічну полосу, а вони поїхали вниз до двору. Їхня швидкість була невелика перед зіткненням, приблизно 50-55 км на годину, у ОСОБА_1 швидкість була приблизно 30 км на год. В момент удару зустрічних машин не було, і до того як вони наближались теж не було. Автобуса він не бачив, в місці ДТП була переривиста лінія, самого моменту коли ВАЗ почав повертати він не бачив, бачив як у нього увімкнулись стопи, вони продовжували рухатись, ОСОБА_1 стояв перед ними боком, ударили в ліву задню частину.

Відповідно до п.2.3.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.10.4 ПДР України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Відповідно до п.п. 6, 7 Наказу № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» у випадках, коли для прийняття об`єктивного рішення виникає необхідність для отримання додаткових даних, поліцейський, який оформлює матеріали ДТП, протягом доби передає оформлені матеріали ДТП для подальшого розгляду уповноваженій особі підрозділу поліції, на території обслуговування якого сталася пригода.

Уповноважена особа підрозділу поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен(на) в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п`ятиденний строк надіслати його до відповідного суду.

Відповідно до схеми місця ДТП від 15.08.2020 сліди гальмування автомобіля потерпілого починаються на правій смузі руху, тобто смузі, по якій рухались обидва транспортних засоби, а місце зіткнення теж розташоване на даній полосі.

Таким чином, суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.3б, 10.1, 10.4 ПДР України, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи сторони захисту, що ОСОБА_1 здійснював маневр з крайнього лівого положення, а місце зіткнення було вже на зустрічній смузі спростовуються поясненнями потерпілого та свідка ОСОБА_4 , схемою ДТП, характером ушкоджень автомобілів та гальмівним шляхом автомобіля потерпілого.

Наявні у справі докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги сторони захисту фактично зводяться до непогодження з обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, що на думку суду є обраною лінією захисту.

Доказів, які не досліджувались судом першої інстанції, апелянтом не надано.

Порушень вимог закону, допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, не вбачається, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2020 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко