Номер провадження: 33/813/23/21
Головуючий у першій інстанції Іванов В. В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Князюк О.В., за участю секретаря судового засідання Бикової К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2020 року в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої ФОП, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень на користь держави.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за редакцією від 01.01.2020 року, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420 грн. 40 коп. на користь держави.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду 23.12.2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Апелянт зазначає, що постанова Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2020 року є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Апелянт свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, та вважає, що провадження у справі повинно бути закрите у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 звертає увагу суду апеляційної інстанції на той факт, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.11.2020 року серії ДПР18№ 262638 вказано, що водій ОСОБА_1 порушено вимоги п. 16.13 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, дорожньо-транспортна пригода сталась на перехресті вул. Фонтанська дорога та провулку Економічного. Черговість проїзду транспортних засобів на указаному перехресті визначається сигналами світлофора. Що підтверджується схемою дорожньо-транспортної пригоди.

За приписами п. 16.1 Правил дорожнього руху перехрестя, де черговість визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим.

П. 16.13 ПДР, порушення якого інкриміновано ОСОБА_1 , стосується проїзду нерегульованого перехресть, натомість у даному випадку дорожньо-транспортна пригода сталась на регульованому перехресті, на якому діють правила проїзду врегульованих перехресть.

Таким чином, апелянт зазначає, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 їй не було інкриміновано порушення вимог Правил дорожнього руху, що передбачають проїзд регульованих перехресть, а судом першої інстанції при ухваленні рішення не звернув увагу на вказаний факт, та неправильно застосував норми матеріального права.

За таких обставин апелянт просить постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2020 року скасувати та провадження у справі за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, поваляного з порушенням п. 16.13 Правил дорожнього руху, закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання 27.01.2021 року з`явились, потерпілий ОСОБА_2 та представник особи. що притягується до даміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Сиротенко В.С..

Представник ОСОБА_1 - адвокат Сиротенко В.С., апеляційну скаргу підтримував в повному обсязі, просив суд її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати із закриттям провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 - з апеляційною скаргою ОСОБА_1 не погоджувався, просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції виходив з того, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 ч.1 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст. 254 КУпАП).

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису (ст. 251 ч.1 КУпАП).

Як вбачається з матеріалів справи 14 листопада 2020 року о 22 год. 30 хв., громадянка ОСОБА_1 керуючи т.з. «NISSAN MICRA», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, біля буд. 41, виконуючи поворот ліворуч, не надала дорогу т.з. «TOYOTA RAV4» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку прямо, після чого т.з. відкинуло, зачепивши т.з. «RENAULT MEGANE» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 .

При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдана матеріальна шкода, чим ОСОБА_1 порушила вимоги п. 16.13 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Викладене підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, серія ДПР18 №262638 від 14.11.2020 року, схемою з місця ДТП від 14.11.2020 р., поясненнями ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_4 , поясненнями ОСОБА_1 , поясненнями ОСОБА_3 .

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушила п. 16.13 Правил дорожнього руху, яким передбачено, перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Таким чином, ОСОБА_1 відповідно до п. 16.13 Правил дорожнього руху, повинна була пропустити та надати дорогу т.з. «TOYOTA RAV4» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку прямо.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Законом України "Про дорожній рух" передбачено, що він регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання. Порядок дорожнього руху на території України врегульовано Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п. 2.3 б Правил дорожнього руху). Згідно з п. 16.13 Правил дорожнього руху перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення с будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративне адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Також, при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченими ст. ст. 283 і 284 КУпАП.

Зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення від 14.11.2020 року серія ДПР18 N 262638 вказано, що водій ОСОБА_1 керуючи т.з. «NISSAN MICRA», д.н.з. НОМЕР_4 виконуючи поворот ліворуч, не надала дорогу т.з «TOYOTA RAV4» д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку прямо, після чого т.з. відкинуло, зачепивши т.з. «RENAULT MEGANE» д.н.з. НОМЕР_6 , під керуванням ОСОБА_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдана матеріальна шкода, чим ОСОБА_1 порушила вимоги п. 16.13 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУПАП.

З матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась на перехресті вул. Фонтанська дорога та провулку Економічного. Черговість проїзду транспортних засобів на указаному перехресті визначається сигналами світлофора, що підтверджується схемою дорожньо-транспортної пригоди. За приписами п. 16.1 Правил дорожнього руху перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють. У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками.

Отже, перехрестя вул. Фонтанська дорога та провулку Економічного згідно з вимогами п. 16.1 Правил дорожнього руху вважається регульованим, а тому на ньому діють правила проїзду регульованих перехресть.

В схемі дорожньо-транспортної пригоди зазначено про наявність світлофорного об`єкта, який працював на момент скоєння ДТП.

П. 16.13 Правил дорожнього руху, порушення якого інкриміновано ОСОБА_1 , стосується проїзду нерегульованих перехресть, натомість у даному випадку дорожньо-транспортна пригода сталась на регульованому перехресті, на якому діють правила проїзду регульованих перехресть.

Таким чином, п.16.13 Правил дорожнього руху не застосовується до проїзду перехрестя вул. Фонтанська дорога та провулку Економічного.

Відповідно, при винесенні протоколу, ОСОБА_1 не було інкриміновано порушення вимог Правил дорожнього руху, що передбачають проїзд регульованих перехресть.

Таким чином, суд першої інстанції не звернув на це увагу, у зв`язку з чим неправильно застосував норми матеріального права.

Під час ухвалення судового рішення суд не може виходити за межі пред`явленого обвинувачення, відтак, керується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У своїх рішеннях у справах "Малофеєва проти Росії" (Malofeyeva v. Russia, рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та "Карелін проти Росії (Karelin v. Russia заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Такий комплекс передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Таким чином, судом першої інстанції не взято до уваги обставини зіткнення транспортних засобів та механічні пошкодження виявлені і зафіксовані на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди. Також, суд першої інстанції не виявив порушень в протоколі, зокрема, щодо того, що протоколі не було інкриміновано порушення вимог Правил дорожнього руху, що передбачають проїзд регульованих перехресть. Тому, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції не повністю з`ясувано усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що спричинило ухвалення необґрунтованої постанови.

Орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, у тому числі, рішення про скасування постанови і закриття справи (ст. 293 КУпАП).

Приймаючи до уваги, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відповідає дійсності, суд не не має права самостійно редагувати її та під час ухвалення судового рішення не може виходити за межі пред`явленого обвинувачення, відтак керується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист, тобто не доведено складу адміністративного правопорушення за ст. 121 ч.4 КУпАП, провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю з підстав п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ , при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 252, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2020 року скасувати.

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення з підстав п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Князюк