Житомирський апеляційний суд
Справа №287/1038/20 Головуючий у 1-й інст. Винар Л. В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Слісарчук Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Слісарчук Я.А., за участю: секретаря судового засідання Кашенко Л.М., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 09 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови, 10.06.2020 року о 18 год. 30 хв. в м. Олевськ по вул. Покальчука, гр. ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «Дельта», без державного номерного знаку, з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки вважає, що вказаний строк він пропустив з поважних причин, постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів є неналежним доказом, оскільки складений за участю лише одного свідка та в одному екземплярі. Посилається на те, що суд не обґрунтував обрання виду адміністративного стягнення. Вказує на те, що працівники поліції йому не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено за участю лише одного свідка ОСОБА_2 . Посилається на те, що суд не повідомляв його належним чином про час та місце розгляду справи, розглянув справу у його відсутності, чим порушив його право на захист. Вказує на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, опитавши свідка ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Апеляційний суд поновлює ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки вважає, що вказаний строк він пропустив з поважних причин.

Так, при розгляді справи в районному суді ОСОБА_1 не був присутній, копію постанови суду отримав 23.09.2020 року, а апеляційну скаргу на неї подав 01.10.2020 року.

Також, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що судом першої інстанції, не були дотримані вищезазначені вимоги закону, належним чином не з`ясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, визнаючи доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 377005 від 10.06.2020 року; письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; постанови серії БАА №009623 від 10.06.2020 року; копії посвідчення водія ОСОБА_1 .

З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується.

Так, суд першої інстанції безпідставно послався як на доказ вини у вчиненні ОСОБА_1 вказаного правопорушення на письмове пояснення свідка ОСОБА_3 , оскільки таке пояснення в матеріалах справи відсутнє.

Сам свідок ОСОБА_3 не з`явився на виклик до апеляційного суду для надання пояснень.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції був опитаний свідок ОСОБА_2 , який заперечив той факт, що в його присутності працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, а тому апеляційний суд не приймає до уваги як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП письмове пояснення свідка ОСОБА_2 .

Працівник поліції Хомутовська Ю.Д., яка відбирала письмове пояснення у ОСОБА_2 та складала протокол про вчинення правопорушення щодо ОСОБА_1 , на виклики до апеляційного суду для надання пояснень не з`явилася.

Апеляційний суд вважає, що постанова серії БАА №009623 від 10.06.2020 року про накладення на ОСОБА_1 стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.6 ст.121 КУпАП та ч.5 ст.121 КУпАП і копія посвідчення водія ОСОБА_1 не є доказами, які свідчать про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а наяність лише одного протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 377005 від 10.06.2020 року не є достатнім для визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне постанову суду скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Олевського районного суду Житомирської області від 09 вересня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Олевського районного суду Житомирської області від 09 вересня 2020 року, щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: