ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2199/20

Номер провадження 3/495/24/2021

21 січня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф., розглянувши матеріали, що надійшли від Головного управління ДПС в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянка України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платка податків НОМЕР_1 ,

за частиною першою статті 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

07 грудня 2020 року Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до Роздільнянського районного суду Одеської області з матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 08 грудня 2020 року матеріалами адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за частиною першою статті 155-1 Кодексу України направлено за підсудністю до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22 грудня 2020 року визначено головуючого - суддю Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкову Ю.Ф. для розгляду справи.

У призначені судові засідання на 11:20 год. 06 січня 2021 року, 09:40 год. 21 січня 2021 року ОСОБА_2 не з`явилась, при цьому про час, дату і місце слухання справи належно сповіщена шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті Білгород-Дністровсього міськрайонного суду та направлення повісток про виклик до суду за вказаною у протоколі адресою. Причини неявки суду не відомі. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 268 Кодексу під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 155-1 Кодексу, не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 , яка належно повідомлена про час, дату і місце розгляду справи, клопотання про відкладення не заявила.

На підставі матеріалів щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності установлено наступне.

За результатами фактичної перевірки податковим органом магазину за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , а продавцем працює ОСОБА_2 , встановлено порушення пунктів 1, 2, 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг», а саме: продавцем розрахункові операції проводились без застосування РРО, без видачі розрахункових документів, без забезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів, зазначеної у денному звіті.

Головним державним ревізором-інспектором державної податкової служби України Головного управління ДПС в Одеській області 27 листопада 2020 року складено протокол про адміністративне правопорушення № 317/11/15-32-07-05-15 відносно ОСОБА_2 за частиною першою статті 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У вказаному протоколі у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» містяться пояснення ОСОБА_2 , згідно із якими остання порушення визнає зобов`язалась в подальшому їх виправити.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Диспозиція статті 155-1 Кодексу у чинній редакції передбачає настання адміністративної відповідальності за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно до санкції вказаної норми, за зазначене правопорушення на особу, яка здійснює розрахункові операції, накладається штраф від двох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із пунктами 1, 2, 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти); забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Отже, вина ОСОБА_2 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 317/11/15-32-07-05-15 від 27 листопада 2020 року, актом про результати фактичної перевірки від 24 листопада 2020 року, також враховано визнання вини особою.

Проаналізувавши матеріали, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про наявність у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 155-1 Кодексу.

З урахуванням особи правопорушника, її сімейного та матеріального становища, характер протиправного діяння, суд вважає за необхідне застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 грн.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн, які підлягають стягненню на користь держави.

Керуючись статтями 27, 40-1, 155-1, 221, 283, 284, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платка податків НОМЕР_1 ), винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Притягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 грн (тридцять чотири грн), на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири грн).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Згідно із статтею 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Відповідно до статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення - у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя Ю.Ф. Волкова