справа № 166/1325/20
провадження № 3/166/14/21
ПОСТАНОВА

іменем України

27 січня 2021 року смт. Ратне

Суддя Ратнівського районного суду Волинської області Лозицький С.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління держпраці у Волинській області Державної служби України з питань праці, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , фізичної особи - підприємця, -

за ч.3 ст.41 КУпАП,

встановив :

З протоколу про адмінправопорушення №ВЛ 1817/323/АВ/ПТ від 20 листопада 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , будучи фізичною особою підприємцем, 12.11.2020 року об 11 год. 00 хв. допустила до роботи та виконання функціональних обов`язків прибиральника у вбиральні ТК «Пасаж» без належного укладеного трудового договору ОСОБА_2 , з 01.11.2020 по 18.11.2020 ОСОБА_3 , а також певний час виконували обов`язки прибиральників без оформлення трудових відносин ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст.41 КУпАП.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Вказані дії орган, який розглядає справу повинен вчинити для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, Суд дійшов висновку про їх повернення для належного оформлення з наступних підстав:

Згідно ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст.21 Кодексу Законів про працю трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою.

Диспозицією ч. 3 ст. 41 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, яка здійснює свою підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , торгівельний комплекс «ПАСАЖ». Однак, матеріали справи не містять жодних відомостей, яке відношення ОСОБА_1 має до вбиральні (туалету) в торговому комплексі «ПАСАЖ». З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що ТК «ПАСАЖ» є спільною власністю вісімнадцяти суб`єктів господарювання, враховуючи її, однак матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що саме ОСОБА_1 була уповноважена на укладення трудових договорів з найманими працівниками у вбиральні ТК «ПАСАЖ». Разом з цим, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 взагалі здійснювала підприємницьку діяльність з надання послуг у вбиральні ТК «ПАСАЖ».

Так, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyevaу Russia»), рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін протиРосії» («Karelinу.Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 256, 276, 278 КУпАП, Суд, -

ухвалив:

Повернути інспектору праці Управління держпраці у Волинській області Бляшук Ніні Миронівні протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 41 КУпАП відносно ОСОБА_1 для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя С.О.Лозицький