Номер провадження: 33/813/146/21
Головуючий у першій інстанції Гаєва Л. В.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя Котелевський Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Альбрехта І.С.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.12.2020 року, -

встановив:

оскаржуваною постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.12.2020 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Згідно постанови судді районного суду, ОСОБА_1 , 16.09.2020 року, приблизно о 14 год. 40 хв., керуючи автобусом «IVAN A07A», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Одесі, по вулиці Пушкінській, напроти будинку №45, під час руху не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За вказаним фактом працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №295750 від 21.09.2020 року за ст.124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п.2.10 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За вказаним фактом працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №295751 від 21.09.2020 року за ст.122-4 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням судді районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді районного суду змінити та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу. При цьому, апелянт посилається на те, що свою провину визнає, правопорушення ним вчинено з необережності, він є пенсіонером, але протягом багатьох років працює водієм, а тому керування транспортним засобом є єдиним джерелом його доходу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; вивчивши матеріали адміністративної справи; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Згідно з протоколами про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_1 щодо обставин справи, останній визнав свою вину повністю та підтвердив обставини скоєння адміністративного правопорушення, які зазначені в протоколах та підтвердив свою провину в апеляційній скарзі.

За викладених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП повністю доведена та рішення суду щодо визнання останнього винним в скоєні адміністративного правопорушення - є законним та обґрунтованим.

В той же час, проаналізувавши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та долучені до неї матеріали, апеляційний суд вважає, що при обранні виду і розміру адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 суддя районного суду не в повній мірі дотримався вимог закону, що потягло за собою необґрунтоване призначення найбільш суворого стягнення, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП України та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника ступінь його вини майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З оскаржуваної постанови судді вбачається, що призначивши адміністративне стягнення ОСОБА_1 у виді 6 (шести) місяців позбавлення права керування транспортними засобами, суддя не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону і, при наявності альтернативних стягнень, передбачених ст.124 КУпАП, не мотивуючи свого рішення, призначив стягнення, яке не відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Приймаючи рішення про позбавлення спеціального права правопорушника, суддя районного суду не врахував тієї обставини, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних про те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідності за порушення правил дорожнього руху, а в результаті правопорушення не спричинено значної майнової шкоди потерпілому, оскільки в результаті ДТП пошкодження зазнало дзеркало іншого автомобіля.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу порушника, який є пенсіонером, в апеляційній скарзі та під час судового засідання визнав себе винним та зазначив, що керування автомобілем є джерелом його доходів, а також той факт, що матеріали адміністративної справи не містять відомостей, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, керуючись вимогами ст.ст. 23, 33 КУпАП, суд вважає за можливе задовольнити апеляційну скаргу, змінити оскаржувану постанову в частині виду стягнення та призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у виді штрафу, яке буде достатнім та справедливим, та відповідатиме меті адміністративного стягнення по даній справі.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.12.2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним за ст.ст.122-4, 124Кодексу України про адміністративні правопорушення змінити в частині застосування адміністративного стягнення.

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягненняу виді штрафу в розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень;

-за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 340 (триста сорок) гривень.

На підставі ч.2 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 340 (триста сорок) гривень.

В іншій частині постанову судді районного суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський