Справа № 369/569/21
Провадження № 3/369/1507/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.02.2021 року м. Київ

суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Хрипун Світлана Володимирівна, розглянувши матеріали БПП в с. Чайки УПП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає АДРЕСА_1 , не працює, ІПН НОМЕР_1 , - за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

Встановив

10.01.2021 приблизно о 08 годині 45 хвилин водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mitsubishi Colt, номерний знак НОМЕР_2 , на вул. Столична 1А в с. Гореничі, Києво-Святошинський район, Київська область, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, блідий колір обличчя, сухість в порожнині рота), на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання водій ОСОБА_1 з`явився, пояснив, що зранку 10.01.2021 приблизно о 08 годині 45 хвилин після того як відпрацював нічну зміну в АТБ, зупинився біля магазину на вул. Столична 1А в с. Гореничі, щоб випити кави та далі їхати на залізничний вокзал за передачею з дому. Стояв пив каву, приїхали працівники поліції, сказали, що він у стані алкогольного сп`яніння, потім сказали, що ОСОБА_2 вживав наркотики, вимагали, щоб він плюнув. Працівники поліції сказали, що вийшов новий закон, що водій повинен протягом трьох днів пройти огляд у лікаря нарколога в Боярці чи Макарові, при негативній довідці йому повернуть посвідчення водія. Водій ОСОБА_2 звертався в Макарів, там нема лікаря нарколога, звертався в Боярську лікарню, там теж нема лікаря-нарколога, він в с. Тарасівка, коли звернувся в с. Тарасівка до лікаря-нарколога, ОСОБА_2 не прийняли, сказали звертатися за місцем реєстрації. Звернувся до приватної клініки в м. Києві, де лікар-нарколог провів огляд та видав довідку. Коли звернувся із висновком до поліцейських в с. Чайки, щоб повернути посвідчення водія, вони відмовили. Наркотичних засобів не вживає. Транспортний засіб у нього не вилучали, його ніхто не віз ні додому ні на вокзал.

В судове засідання з`явилася захисник водія ОСОБА_1 адвокат Гуркін Є.В., який пояснив, що об`єктивною стороною правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП є керування особою транспортним засобом в стані сп`яніння. Чинне законодавство, в т.ч. й ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. В матеріалах справи немає доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відповідно до рапорту працівника поліції водій ОСОБА_2 був зупинений за порушення ПДР, але в матеріалах справи відсутні постанова чи протокол, які складені на водія ОСОБА_1 за порушення ПДР. На відео не видно коли запинили транспортний засіб ОСОБА_2 , чи він рухався. Сам відеозапис містить тільки одну хвилину відео, а повинен вестися безперервно, поліцейські увімкнули відео коли їм заманулося. Поліція перевищила свої повноваження, змусивши водія ОСОБА_2 плювати, щоб показати, що в нього нема сухості в роті. Водію ОСОБА_2 не запропонували огляд на місці, чим порушили ст. 266 КУпАП. Показання свідків записані на бланку, особи свідків не встановлювалися, записані з їх слів, що наводить на сумнів, чи попереджені свідки про відповідальність за надання неправдивих показів.

Просив викликати свідків для всебічного, повного, об`єктивного розгляду справи.

Просив закрити провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Вислухавши учасників справи і дослідивши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за статтею 130 ч. 1 КУпАП,:

протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 328245 від 10.01.2021 року відносно ОСОБА_1 ,

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.01.2021 року;

поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 10.01.2021 року, відповідно яких в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився у встановленому Законом порядку пройти огляд для визначення стану сп`яніння у лікаря нарколога в закладі охорони здоров`я,

розписка ОСОБА_5 від 10.01.2021 року, який бере на себе зобов`язання доставити транспортний засіб ОСОБА_1 за місцем його проживання;

диск з відеозаписом, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився їхати з поліцейським до медичного закладу для проходження огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння;

вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним за статтею 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо клопотання про виклик свідків.

Клопотання захисника водія ОСОБА_1 адвоката Гуркіна Є.В. про виклик свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 суд залишає без задоволення, оскільки захисник не обґрунтував необхідності виклику цих свідків та не зазначив, які додаткові пояснення вони можуть надати, крім тих пояснень, що містяться при матеріалах справи.

Щодо порушення працівниками поліції процедури огляду на стан сп`яніння.

Інструкція, затверджена наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачає, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Суд не бере до уваги пояснення захисника водія ОСОБА_1 адвоката Гуркіна Є.В., що ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на місці за допомогою приладу Драгер, оскільки відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачає, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 та його захисника про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується результатами дослідження медичного закладу, бо водій ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо недоведеності факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 та його захисника про те, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не доведено, оскільки сам ОСОБА_6 пояснив, що 10.01.2021 приблизно о 08 годині 45 хвилин після зупинився транспортним засобом Mitsubishi Colt, номерний знак НОМЕР_2 біля магазину на вул. Столична 1А в с. Гореничі, щоб випити кави та далі мав намір їхати на залізничний вокзал

Щодо порушення працівниками поліції процедури складення матеріалів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 частини першої ст. 23 Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух і здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР установлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із статтею 31 Закону № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевірку документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням протокол серії ДПР 18 № 328245 про адміністративне правопорушення від 10.01.2021 р., направлення від 10.01.2021 р., пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 10.01.2021 року, розписку, відеозапис, суд вважає їх достовірними і допустимим, а вказані захисником недоліки не є суттєвими і не можуть вплинути на прийняття рішення.

Щодо закриття провадження по справі.

Враховуючи, що матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП не містять недоліки, які б перешкоджали забезпечити дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізувати вимоги ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, суддя не вбачає правових підстав для задоволення заявленого в судовому засіданні клопотання захисника та особи щодо закриття провадження у зв`язку із відсутністю складу правопорушення, а тому відмовляє у його задоволенні.

Таким чином згідно матеріалів адміністративної справи № 369/569/21 вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП на ОСОБА_1 суд враховує, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння є грубим і досить поширеним правопорушенням, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено, підстав для передачі адміністративних матеріалів відносно нього на розгляд громадській організації, трудовому колективу не встановлено. Враховуючи особу порушника, його матеріальний стан і характер правопорушення, вважаю за можливе накладення штрафу на водія у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд вважає дане порушення грубим, при цьому суд не вбачає підстав для накладення інших видів стягнення. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до п. 2.5 ПДР, ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та керуючись ст. 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ гривень.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя Cвітлана Володимирівна Хрипун