Справа № 201/3740/21
Провадження № 3/201/2412/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої за ст. 124 КУпАП (в редакції закону, що діяла на час вчинення правопорушення),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15 березня 2021 року о 14 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Мазда», д/н НОМЕР_1 , під час руху та повороту ліворуч з вул. Набережна Перемоги на вул. 6-ї Стрілецької Дивізії в м. Дніпрі не надала переваги у русі, внаслідок чого скоїла зіткнення із зустрічним автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка слідувала прямо по вул. Набережна Перемоги. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнала водій ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнала та пояснила, що вона, керуючи автомобілем «Мазда», д/н НОМЕР_1 , рухалась в м. Дніпрі по вул. Набережна Перемоги, де їй потрібно було повернути ліворуч у напрямку пр. Дмитра Яворницького, при цьому після повороту ліворуч, вона стала гальмувати перед перехрестям з вул. 6-ї Стрілецької Дивізії для того щоб надати дорогу, однак на повороті педаль гальмування при натисканні провалилась в підлогу, у зв`язку з чим керований нею автомобіль став викочуватись на дорогу, по якій до неї справа на великій швидкості наближався інший автомобіль «Форд», що призвело до зіткнення між ними.

Водій ОСОБА_2 , будучи допитаною під час судового розгляду, суду пояснила, що вона, керуючи автомобілем «Форд», рухалась по вул. Набережна Перемоги та перед перехрестям з вул. 6-ї Стрілецької Дивізії в м. Дніпрі, десь за 1,5-2 м. від себе, побачила зустрічний автомобіль «Мазда», що виїжджав на дорогу за її напрямком руху, при цьому водій цього засобу не гальмував та не зупинявся, після чого між ними відбулось зіткнення, якого вона не могла уникнути, оскільки не мала відповідної технічної можливості своєчасно зупинитись.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушниці ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортом слідчого відділу поліції, яким зафіксовано виїзд на місце пригоди; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15 березня 2021 року зі схемою до нього, на якій зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між учасниками дорожнього руху відбулось в результаті того, що водій автомобіля «Мазда» ОСОБА_1 не надала дороги іншому водієві автомобіля «Мазда» ОСОБА_2 , яка рухалась у зустрічному напряму прямо, а тому, в незалежності від свого подальшого напрямку руху, мала перевагу по відношенню до попереднього водія ОСОБА_1 , також у протоколі огляду зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; матеріалами відеозапису з камери зовнішнього спостереження, на якому зафіксовані обставини дорожньо-транспортної пригоди між її водіями-учасникам за обставин установлених вище під час перетинання останніми перехрещення проїзних частин вул. Набережна Перемоги та вул. 6-ї Стрілецької Дивізії в м. Дніпрі, при цьому, хоч вказаний відеозапис і не містить усіх індивідуальних ознак вказаних транспортних засобів, зокрема їх номерні знаки, однак належність означеного доказу не викликає сумнівів, оскільки можливість його використання підтверджується сукупністю інших доказів, взаємодоповнюючих один одного та взаємопов`язаних між собою; медичною довідкою про стан здоров`я та поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 131322 від 01 квітня 2021 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення за зазначених обставин.

Оцінюючи матеріали долученого за клопотанням потерпілої сторони відеозапису з камери зовнішнього спостереження, ракурс якої охоплює ділянку дороги, де відбулась ця дорожньо-транспортна пригода, судом встановлено, що водій автомобіля «Мазда», повертаючи ліворуч з вул. Набережна Перемоги у напрямку вул. 6-ї Стрілецької Дивізії в м. Дніпрі, спочатку зменшує швидкість руху, після чого відновлює його та виїжджає на перехрещення означених проїзних частин, однак не надає переваги у русі зустрічному прямо водію автомобіля «Форд», внаслідок чого їх траєкторії руху перетинаються між собою, що призводить до наслідків, які настали.

Перевіривши зазначений доказ відеозапис обставин дорожньо-транспортної пригоди, потрібно звернути увагу, що його зміст повністю зіставляється з відомостями зафіксованими у протоколі огляду місця ДТП від 15 березня 2021 року зі схемою та фотографіями до нього, зокрема відносно часу та місця зіткнення, дорожніх умов та обстановки на проїзній частині, а також взаємного розташування транспортних засобів після зіткнення, індивідуальні ознаки яких повністю збігаються з транспортними засобами кожного з учасників цього ДТП, як то тип, марка, модель та колір причетних легкових автомобілів, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який відповідно не викликає сумнівів у його достовірності та доводить наявність порушень п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_1 , оскільки відповідні дані зафіксовані на відео повністю зіставляються з фактичними обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, а також дозволяють безпосереднього пересвідчитися суду у зафіксованих в ньому відомостях, а отже слід вважати, що всі альтернативні пояснення представлених доказів надзвичайно малоймовірні.

Отже, твердження сторони захисту щодо можливого здійснення технічного втручання і монтажу цього відеозапису, не спираються на об`єктивних даних безсумнівного сприйняття таких фактів органами зору та слуху, при цьому переконливо не підтверджуються іншими доказами у справі, а також не обґрунтовуються відповідними технічними висновками спеціалістів на засадах змагальності в судовому процесі, тобто об`єктивних даних про такі факти суду стороною захисту не надано, тому суд дійшов висновку про безпідставність і невмотивованість клопотання про призначення судово-технічної експертизи відеозаписів з наведених у ньому мотивів. Вищевказаний відеозапис був отриманий потерпілою стороною у відкритому доступі з мережі Інтернет, а отже доступ до нього не був обмежений для широкого кола бажаючих, при цьому відео-фіксація обставин пригоди здійснювалась ситуативно на камери зовнішнього відеоспостереження, а отже немає підстав вважати, що даний доказ був отриманий незаконним шляхом.

Таким чином, доводи водія ОСОБА_1 про її невинуватість суд визнає неприйнятними, оскільки достовірно встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, виконуючи поворот ліворуч, мусила надати перевагу у русі водієві ОСОБА_2 , яка слідувала у зустрічному напряму прямо, а отже остання мала першочергове право на рух стосовно попереднього водія, у зв`язку з чим те, що ОСОБА_1 не надала дороги та почала виконувати виїзд на перехрещення проїзних частин вул. Набережна Перемоги та вул. 6-ї Стрілецької Дивізії в м. Дніпрі, стало причиною даного зіткнення, хоча відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, під терміном дати дорогу розуміється вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість, таким чином саме дії ОСОБА_1 призвели до наслідків, які настали.

Разом з тим, на підтвердження доводів про технічну несправність гальмової системи, керованого водієм ОСОБА_1 , транспортного засобу, захистом не було надано жодних доказів, а отже цією стороною самостійно не доведено свою позицію, до того ж матеріалами дослідженого відеозапису спростовуються такі доводи, оскільки з його змісту вбачається, що перед виїздом на перехрещення проїзних частин водій вищевказаного засобу спочатку зменшує швидкість, а при відновленні руху та перетинанні перехрестя збільшує її, у зв`язку з чим суд визнає неприйнятними заявлені аргументи цієї сторони.

Також слід зазначити, що згідно відповіді на адвокатський запит, власник автомобіля «Мазда», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , повідомила, що вищевказаний ТЗ після настання цієї пригоди та його відновлювального ремонту вже неодноразово здавався в оренду та продовжує експлуатуватись на даний час, а отже можливість огляду означеного об`єкта у стані, у якому останній перебував на момент настання цієї пригоди, вже неможливий. Тобто, аргументи захисника про те, що в умовах суперечності пояснень обох водіїв-учасників дорожньо-транспортної пригоди необхідно провести експертизу технічного стану транспортного засобу «Мазда», д/н НОМЕР_1 , не знайшли свого підтвердження і є виключно формальними та представляють собою спосіб затягування слухання справи, оскільки вирішення таких експертних завдань здійснюється шляхом дослідження слідів, виявлених на місці ДТП, а також пошкоджень транспортних засобів на час настання цієї пригоди. Однак, призначення відповідної експертизи доцільне лише тоді, коли є можливість надати експертові об`єкти, які перебували в контакті, а з огляду на той факт, що стан керованого водієм ОСОБА_1 транспортного засобу вже зазнав змін після настання цієї пригоди, виключає можливість безпосереднього дослідження такого об`єкту. В той же час, надання експертові для дослідження транспортних засобів, які перебували у контакті, виходить за межі повноважень суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки надання таких об`єктів для дослідження буде обмежувати відповідне право власності на них.

Клопотання зі сторони захисту про необхідність отримання додаткових доказів, зокрема допиту свідків, суд вважає недоцільним, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна достатня кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, при цьому таких матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по ній. При цьому слід зазначити, що письмові пояснення свідка ОСОБА_4 , які були відібрані патрульними поліції під час оформлення матеріалів цієї справи, суд не може покласти в основу прийнятого рішення, оскільки в показах останньої переважно викладена лише її власна думка щодо причин цього ДТП, разом з цим свідком не було конкретизовано механізм цієї пригоди, а лише загально описано його наслідки, а тому такі показання є оціночними судженнями, а не фактами, які на відміну від попередніх можливо довести або перевірити.

Крім того, клопотання захисника про необхідність дослідження отриманих доказів експертним шляхом суд вважає безпідставним, оскільки експерт залучається для з`ясування обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення лише в разі необхідності спеціальних знань, однак перевірка та оцінка доказів відноситься лише до прерогативи суду, а тому в спеціальних знаннях експерта немає необхідності.

Висловлювання сторони захисту з приводу того, що водій ОСОБА_2 рухалась на великій швидкості, що, на їх думку, могло призвести до наслідків, які настали, слід вважати не підтвердженими, оскільки останні не знайшли свого обґрунтування під час дослідження матеріалів адміністративної справи, а тому такі покази суд вважає неприйнятними, виходячи з вимог допустимості та належності доказів по справі. Суд критично відноситься до вказаних аргументів сторони захисту ще й з огляду на те, що термін «велика швидкість» в даному випадку вважається оціночним поняттям та може не вірно трактуватись цією стороною або трактуватись у вигідну для них сторону. Вказані обставини мають суб`єктивний характер, оскільки швидкість автомобіля сприймається кожною особою індивідуально, а тому з цієї точки зору ці відомості не можуть бути визнані достовірними.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_2 .

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (в редакції закону, що діяла на час вчинення правопорушення).

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (в редакції закону, що діяла на час вчинення правопорушення) та накласти на останню адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі чотирьохсот п`ятдесяти чотирьох гривень.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя:В.М. Гончаренко