Дата документу 29.01.2021
Справа № 334/7570/20
Провадження № 3/334/219/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Бредіхін Ю.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, матеріали у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює вчителем ЗОШ №69 у м. Запоріжжі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

установив

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя 23.12.2020 року надійшли протокол №648 від 17.12.2020 року протокол №649 від 17.12.2020 року та протокол №650 від 17.12.2020 року разом із відповідними адміністративними матеріалами, які складені відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо вчинення ним правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КупАП).

13.09.2017 року наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по особовому складу) від 28.07.2017 року № 134, підполковника ЗСУ ОСОБА_1 , призначено на посаду старшого помічника начальника оперативного від ділення штабу військової частини НОМЕР_1 55-ї окремої артелерійської бригади.

17.01.2019 року, відповідно до витягу з наказу командира військової частини (по стройовій частині) А 1978 № 13 року підполковника ОСОБА_1 , звільнено у запас відповідно пункту 2 підпункту «б» частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992. Отже, починаючи з 17.01.2019 року ОСОБА_1 , припинив повноваження з виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань.

Відповідно до п. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно- господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

10.06.2016 Національним агентством з питань запобігання корупції прийнято рішення № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088), «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зі змінами від 13.02.2020 року роз`яснення № 1 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції стосовно заходів фінансового контролю» яким передбачено, що декларації, передбачені абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), подаються не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону.

Таким чином ОСОБА_1 , під час звільнення з посади старшого помічника начальника оперативного відділення штабу військової частини НОМЕР_1 , відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язаний був до 14.02.2019 подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням), за період з 01.01.2019 по 17.01.2019, тобто по день звільнення.

Проте встановлено, що згідно публічної частини Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (гіперпосилання на Реєстр - https://public.nazk.gov.ual ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування, несвоєчасно подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням), за період з 01.01.2019 по 17.01.2019 рік

Крім того, пунктом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припинили діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою статті 45 порядку декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік

Частиною 1 статті 45 Закону встановлено, що суб`єкти декларування, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVІD-19)» від 17.03.2020 року № 530-ІХ, внесено зміни до ЗУ «Про запобігання корупції», згідно з якими встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня 2020 року, тобто продовжено термін подання щорічних декларацій та декларацій після звільнення.

Таким чином ОСОБА_1 , після звільнення з посади старшого помічника начальника оперативного відділення штабу військової частини НОМЕР_1 ЗСУ, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язаний був до 01.06.2020 подати декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), за період за 2019 рік.

Проте, згідно публічної частини Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав відповідну декларацію лише 19.11.2020 року.

Також встановлено, що ОСОБА_1 , займаючи посаду старшого помічника начальника оперативного відділення штабу військової частини НОМЕР_1 ЗСУ, відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний був у період часу з 01.01.2019 по 01.04.2019 подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій діяльність держави або місцевого самоврядування (щорічну), за 2018 рік.

Однак, відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (гіперпосилання на Реєстр - https://public.nazk.gov.ua) ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (щорічну), за 2018 рік, (гіперпосилання на декларацію в Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування шляхом заповнення відповідних форм на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua. а саме 18.11.2020 о 13:20 год, що є порушенням вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Враховуючи наведене, старший помічник начальника оперативного відділення штабу військової частини НОМЕР_1 ЗСУ ОСОБА_1 , будучи згідно з п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. З, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у порушення вимог спеціального Закону невчасно подав вище вказані декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У суді ОСОБА_1 визнав усі обставини, зазначені в протоколах про адміністративне правопорушення та факти несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Вказав на те, що його не повідомили про необхідність подання таких декларацій, однак сам визнав, що це не є обставиною, що пом`якшує вчинене правопорушення.

Військовий прокурор Григор`єв Д.Т. у судовому засіданні підтримав позицію, викладену у протоколах, та просив суд з урахуванням особи правопорушника призначити йому мінімальне покарання.

Крім пояснень правопорушника, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом № 648 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 17.12.2020 року,

- протоколом № 649 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 17.12.2020 року,

- протоколом № 650 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 17.12.2020 року,

- копією письмових пояснень ОСОБА_1 ;

- копіями декларацій ОСОБА_1 .

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, у своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому, будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені.

Адміністративні справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальностіза ч. 1 ст. 172-6 КУпАП об`єднано в одне провадження та присвоєно справі № 334/7570/20, провадження № 3/334/219/21.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а його дії підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП, оскільки він, будучи суб`єктом декларування в розумінні Закону України «Про запобігання корупції», без поважної причини, несвоєчасно подав відповідні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За вказаних обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні діяння, яке містить ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням особи винного, який вину визнав повністю, суд вважає за можливе накласти стягнення у межах закону у виді штрафу.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до пункту 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Керуючись ст.33, 34, 36, 187, 283, 284 КУпАП України, суд

постановив

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена в Запорізький апеляційний суд протягом десяти днів з дня її винесення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: Бредіхін Ю. Ю.