КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2206/2021 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Валігура Д.М.
Головуючий в апеляційній інстанції: Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Кузьміна Євгена Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 454 грн.

Як встановив суд, ОСОБА_1 15.01.2021 року о 03 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Заболотного, 48-А, керував автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нечітка мова, почервоніння обличчя, тремтіння рук, запах з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Кузьмін Є.О. в інтересах ОСОБА_1 не погодився з постановою суду з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Обгрунтовуючи скаргу, адвокат посилався на те, що судом було допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, не надано правової оцінки тим доказам, які надано поліцейським, та поясненням ОСОБА_1 , внаслідок чого було винесено незаконне рішення.

При цьому, судом безпідставно не взято до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що він за кермом автомобіля «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , не перебував, оскільки даним автомобілем на його прохання керував ОСОБА_2 , а сам ОСОБА_1 був пасажиром. Крім того, на момент появи поліцейських, автомобіль взагалі був припаркований по вул. Академіка Заболотного, 48а.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не був водієм у розумінні пункту 2.5. ПДР України і в матеріалах справи відсутні докази керування ним автомобілем, постанова суду про визнання його винним підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Кузьмін Є.О. апеляційну скаргу підтримали та просили про її задоволення з викладених у ній підстав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Кузьміна Є.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, допитавши свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , перевіривши доводи скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши під час апеляційного розгляду докази у справі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суддя місцевого суду у порушення положень ст.ст. 245, 280 КУпАП не з`ясував повно, всебічно і об`єктивно обставини справи, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої висновки, суд першої інстанції послався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується усіма зібраними по справі матеріалами, при цьому не звернув уваги на обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції, яка була чинною на час вчинення адміністративного правопорушення) передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно пунктів 4, 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ №1395 від 07.12.2015 року, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Зі змісту постанови суду першої інстанції та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, судом не надано оцінку наявним у справі доказам (відеозапису з нагрудної камери поліцейського та поясненням ОСОБА_1 ), які спростовують обставини, викладені у протоколі, щодо керування ОСОБА_1 автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , 15.01.2021 року о 03 год. 00 хв. по вул. Заболотного, 48-а.

Зокрема, ОСОБА_1 з самого початку надавав послідовні пояснення щодо того, що він автомобілем 15.01.2021 року о 03 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Заболотного, 48а не керував, а на його прохання ним керував ОСОБА_2 , при цьому з наявного у справі відеозапису з нагрудної камери поліцейського взагалі вбачається, що автомобіль стоїть припаркований, із заглушеним двигуном, і на його капоті лежить достатня кількість снігу, що свідчить про те, що автомобіль стоїть без руху досить тривалий час, оскільки в протилежному випадку сніг би не лежав на теплому капоті, а розтанув.

Крім того, при розгляді справи в апеляційному суді були допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які повністю підтвердили пояснення ОСОБА_1 .

Зокрема, свідок ОСОБА_2 , попереджений про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу завідомо неправдивих показань, зазначив, що 15.01.2021 року приблизно о 01.00 йому зателефонував його знайомий ОСОБА_1 та попросив підвезти його з вул. Максимовича додому на вул. Заболотного в м. Києві, оскільки перед цим він святкував із колегами по роботі та вживав спиртні напої.ОСОБА_2 прибув за вказаною адресою та сів за кермо автомобіля ОСОБА_1 . Toyota RAV 4 і повіз його та ще одного знайомого на вул. Заболотного. ОСОБА_1 весь час знаходився на пасажирському сидінні. Прибувши до адреси по вул. Заболотного, 48а, ОСОБА_2 запаркував автомобіль та вони всі вийшли і пішли до магазину аби купити собі пива і чекати на таксі.Через деякий час до них під`їхали поліцейські, які почали казати, що начебто їх автомобіль «намотував кола» у дворі будинку. ОСОБА_2 заперечив цю обставину і зазначив, що він був за кермом, на що поліцейські не звертали уваги і вимагали документи на автомобіль. Оскільки ОСОБА_1 є власником авто, він показав документи і поліцейські одразу почали пропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 постійно пояснював, що він не керував автомобілем, проте поліцейські застосували до нього фізичну силу, вибили телефон з рук та повалили на землю. Після цього під`їхали невідомі особи, в присутності яких ОСОБА_1 знову пояснював, що він не керував автомобілем і тому не буде проходити огляд на стан сп`яніння.

Допитаний в апеляційному суді свідок ОСОБА_3 , який також попереджався про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу завідомо неправдивих показань, надав аналогічні пояснення, зазначивши, що він весь вечір знаходився з ОСОБА_1 . Спочатку вони святкували у офісі, а потім ОСОБА_1 зателефонував знайомому ОСОБА_2 та попросив останнього відвезти його додому. В подальшому ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ОСОБА_1 , довіз їх трьох на вул. Заболотного, 48-а у м. Києві, де припаркував автомобіль, після чого вони всі пішли купити пива. Через деякий час під`їхали поліцейські і почали вимагати документи на автомобіль, а після того, як ОСОБА_1 надав їх, запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що автомобілем керував не він, а ОСОБА_2 , який підтвердив слова ОСОБА_1 , однак поліцейські уваги на ці пояснення не звернули.

Згідно п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У п. 2.5 ПДР України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявними у матеріалах справи доказами - поясненнями ОСОБА_1 , показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудної камери, які були повно, всебічно та об`єктивно досліджені апеляційним судом, підтверджується, що ОСОБА_1 15.01.2021 року о 03 год. 00 хв. у м. Києві по вул. Заболотного, 48-а автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , не керував, тому він не є водієм у розумінні п. 1.10 ПДР України, відповідно не несе обов`язку проходити на вимогу поліцейського в установленому законом порядку медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, висновок суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), є необґрунтованим, оскільки ОСОБА_1 не є суб`єктом вчинення даного правопорушення і не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, якіб дали можливість констатувати, що його винуватість доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні допустимі і достатні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанова судді суду першої інстанції про притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованою та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Кузьміна Євгена Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.О.Матвієнко