Справа №-613/338/21 Провадження №-3/613/121/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року. Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Уварова Ю.В., за участі секретаря Семененко К.М., прокурора Кальман М.Ю., адвоката Тризни Є.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Харківській області УСР в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи звільненим 05.11.2020 року з посади директора КП Харківської обласної ради «Богодухівська друкарня», являючись на підставі підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3, абз.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог абз.1 ч.2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями, а саме подав її на офіційний сайт НАЗК лише 08.02.2021 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_2 свою вину у вчиненні корупційного правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно працював на посаді директора КП ХОР «Богодухівська друкарня», був обізнаний з антикорупційним законодавством та завжди подавав щорічні декларації. 05.11.2020 року він був звільнений з посади у зв`язку з виходом на пенсію.

Так, по досягненню пенсійного віку він подав до Обласної ради відповідну заяву, однак рішення приймається облрадою на сесії, яка неодноразово переносилась. Рішення було прийнято 15.10.2020 та надіслано до друкарні, після чого ОСОБА_1 одразу, а саме 05.11.2020 року видав внутрішній наказ про своє звільнення та 25.01.2021 року подав декларацію після звільнення. Оскільки ця декларація охоплювала період перед звільненням, а перед тим він подавав щорічну декларацію, він вважав, що цього достатньо. Крім того йому не було відомо коли саме облрадою буде прийнято рішення про його звільнення, тому він взагалі не мав можливості подати декларацію у встановлений строк.

03.02.2021 йому зателефонували з уповноважених органів та сказали, що він не подав декларацію перед звільненням. Тоді він скопіював усі відомості з декларації, поданої після звільнення та подав декларацію «перед звільненням». Зазначив, що не мав умислу на приховування відомостей, завжди сумлінно виконував усі обов`язки, тому вважав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення та просив закрити провадження щодо нього.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що ОСОБА_1 підлягає відповідальності за здійснення корупційного правопорушення, оскільки декларація мала б бути поданою до 02.12.2020, а була подана 08.02.2021, тобто з порушенням встановленого строку /20 робочих днів/ та при цьому ОСОБА_1 не доведено поважність причин пропуску встановленого законом строку подачі декларації. Зазначив, що неповна обізнаність в антикорупційному законодавстві не може бути підставою для звільнення від відповідальності.

Адвокат Тризна Є.М. заявив в судовому засіданні клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що в даному випадку відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не мав умислу на його вчинення, що є обов`язковою умовою для притягнення до відповідальності. Також зазначив, що зміст поданої 08.02.2021 року декларації повністю співпадає зі змістом декларації, яка була подана ОСОБА_1 25.01.2021, а відомості, зазначені в цих деклараціях є повністю достовірними.

Суд, заслухавши позиції учасників справи, дослідивши докази, доходить наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина підтверджується дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 04.03.2021, письмовою відповіддю Департаменту масових комунікацій Харківської облради від 27.01.2021, копією статуту КП ХОР «Богодухівська друкарня», копією наказу №34 від 14.10.2002 про прийняття на роботу, копією контракту №212 від 10.05.2016 про продовження трудових відносин, копією наказу №19 від 05.11.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади директора, роздруківкою прінтскріну з сайту НАЗК, а також поясненнями самого ОСОБА_1 , який заперечуючи наявність своєї вини, фактично не заперечував факт подачі декларації з порушенням встановленого законом строку.

Оцінюючи доводи захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд зазначає наступне.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу.

Склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-6 КУпАП, є формальним, характеризується недодержанням певних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, виражається у бездіяльності суб`єктів декларування, а саме несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Як зазначено в роз`ясненнях НАЗК, декларація особи, яка припиняє діяльність (декларація «перед звільненням») декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону не пізніше 20 робочих днів з дня припинення діяльності. Декларація «перед звільненням» охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані відповідно до ст. 45 Закону. Днем припинення діяльності є останній день виконання суб`єктом декларування публічних функцій. Тобто відлік строку подачі декларації «перед звільненням» починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності. Отже посилання ОСОБА_1 на те, що він не міг подати декларацію «перед звільненням» оскільки не знав коли буде прийнято рішення облради, суд не бере до уваги, оскільки строк подачі такої декларації рахується з дня, наступного за днем звільнення.

Доказів на підтвердження поважності причин несвоєчасної подачі декларації суду надано не було.

Щодо декларації після звільнення, яка була подана ОСОБА_1 25.01.2021, тобто на наступний рік після звільнення в період кампанії декларування, то її подача не звільняє від обов`язку подачі декларації перед звільненням.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Отже невірне тлумаченні положень закону не може бути підставою для звільнення від відповідальності.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , його особу, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність та вважає за можливе застосувати мінімальне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 172-6, 251, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави (отримувач коштів ГУК Харків обл./МТГ Богодухов/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, Банк отримувач Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача UA0020587, код класифікації доходів бюджету 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя