Справа №430/932/21
Провадження №3/430/364/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року смт. Станиця Луганська

Суддя Станично-Луганського районного суду Луганської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріал, який надійшов з Управління оперативного забезпечення зон проведення АТО ГУ ДФС у Луганській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с-ще. Маломиколаївка Антрацитівського району Луганської області, громадянки України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , згідно з яким 01.05.2021 року о 09 год. 35 хв. встановлено факт проведення ОСОБА_1 господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання за власною ініціативою з метою отримання прибутку в розмірі 300 (триста) грн. за один рейс-перенос товарно-матеріальних цінностей з смт. Станиця Луганська до тимчасово окупованої території України, в порушення норм ст. 58 Господарського кодексу України.

ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді пояснила, що дійсно 01.05.2021 року, перетинаючи КПВВ «Станиця Луганська», переміщувала для своєї подруги косметику, спортивні костюми, при цьому додала, що за цей товар їй гроші ніхто не платив, пояснення, що є в матеріалах справи написала із-за стану здоров`я.

Згідно пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявних в матеріалах справи, ОСОБА_1 дійсно 01.05.2021 року, перетинаючи КПВВ «Станиця Луганська», переносила товарно-матеріальні цінності (косметику, парфумерію, спортивні костюми, взуття та речі для гігієни) з метою подальшої реалізації ОСОБА_2 , за грошову винагороду у розмірі 200-300 грн. Крім того, ОСОБА_1 додала, що є тимчасово безробітною, як суб`єкт підприємницької діяльності не зареєстрована. Товарно-матеріальні цінності переносила через КПВВ з періодичністю раз на тиждень, отримуючи при цьому грошову винагороду в середньому розмірі 200 грн.

Суд вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали приходить до наступного висновку:

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно ст. 3 Господарського Кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Насамперед, саме слово «діяльність» означає систематичні дії членів суспільства, їхніх об`єднань, спрямовані на досягнення певного результату. Змістом цих дій є виготовлення та реалізація продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, а метою - задоволення суспільних потреб у відповідних благах, які повинні мати цінову визначеність, тобто функціонувати як товар.

Стаття 42 Господарського Кодексу України зазначає, що підприємництво як вид господарської діяльності це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Зі місту ст. 55 зазначеного Кодексу слідує, що суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Ліцензія, це документ державного зразка, який засвідчує право ліцензіата на проведення зазначеного в ліцензії виду господарської діяльності протягом певного періоду за умови дотримання ліцензійних умов, випливає зі змісту ст. 13 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності».

Як вбачається з аналізу зазначених норм, суб`єктом адміністративного правопорушення, провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відповідно до Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», є фізична особа, що зареєстрована, відповідно до закону, як підприємець. Таким чином, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП (в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії та дозвільних документів) може бути лише суб`єкт господарювання.

Окрім того, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів, а також отримання від здійснення зазначеного виду діяльності дохід. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративного правопорушення за №123 від 01.05.2021 року був встановлений одноразовий факт переносу ОСОБА_1 товарно-матеріальних цінностей з метою отримання грошової винагороди, таким чином відсутні дані про системність.

Також, слід зазначити, що диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП є бланкетною, і в разі притягнення до адміністративної відповідальності за даною статтею Закону необхідно встановлювати та зазначати в протоколах про адміністративні правопорушення, норми яких саме законів було порушено всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.

Зміст складеного відносно ОСОБА_1 протоколу не містить зазначеного посилання. Також, в протоколі не зазначено осіб, від яких отримано грошову винагороду, в графі свідки ніхто не вказаний.

Таким чином, доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а саме здійснення нею господарської діяльності, перебування у статусі особи, яка займається підприємницькою діяльністю, отримання від зазначеної діяльності, в тому числі і від конкретно вказаної в протоколі, винагороди чи отримання доходу, в порушення вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, не надано.

Сам протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження його іншими об`єктивними доказами здійснення систематичної господарської діяльності, окрім пояснень особи, що притягається до відповідальності, не може бути однозначним та достатнім доказом вчинення особою даного правопорушення, оскільки господарській діяльності притаманна систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення її три і більше разів, а також отримання від здійснення зазначеного виду діяльності доходу. Разове вчинення зазначеної дії, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На підставі вищевикладеного, оцінивши надані докази, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 164, 247, 251, 252, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Товарно-матеріальні цінності, зазначені у додатках до адміністративного протоколу від 01.05.2021 року, - повернути ОСОБА_1 , відповідно до акту прийому-передачі на відповідальне зберігання товарно-матеріальних цінностей, виявлених та вилучених 01.05.2021 року.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Станично-Луганський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.П. Дьоміна