Березівський районний суд Одеської області
07.06.2021
Справа № 494/352/21
Провадження № 3/494/173/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2021 р. м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, за статтею 124 та частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2021 року до Березівського районного суду Одеської області від Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали справи відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою суду від 25.03.2021 року вказані справи об`єднанні в одне провадження під спільним номером 494/352/21 (провадження 3/494/173/21) та призначені до розгляду на 06.04.2021 року.

Згідно протоколу серії ОБ №099223 про адміністративне правопорушення від 20.03.2021 року вбачається, що 20.03.2021 року о 15:38 годині на а/д Одеса-Вознесенськ Н-Буг Р-55 ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та продуву приладу «Драгер» - відмовися, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил Дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, згідно протоколу серії ОБ №099145 про адміністративне правопорушення від 20.03.2021 року вбачається, що 20.03.2021 року о 16:00 годині на а/д Одеса-Вознесенськ Н-Буг Р-55 ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на придорожне дерево, чим порушив вимоги пункту 12.1 Правил Дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Відповідно до наказу №5-од про організацією Березівського районного суду Одеської області на час дії карантину ( з подальшими змінами), постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з відповідними змінами), Постанови КМУ №392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантинуз метою запобігання поширенню на території України гострої гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» ( з подальшими змінам) та відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено з 12.03.2020 року до 30.06.2021 року на усій території України карантин. Згідно з рекомендаціями МОЗ України громадянам серед інших заходів запропоновано залишатися вдома, тримати дистанцію, дбати про власну безпеку.

Під час судових засідань особа, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 надав пояснення, в якому вину свою не визнав. Також вказав, що поліцейські неправомірно склали на нього протоколи про адміністративні правопорушення, оскільки за кермом він не перебував, а склали як на власника транспортного засобу. За ч.1 ст. 130 КУпАП винним себе не визнав, пояснив, що поліцейський ОСОБА_2 безпідставно склав протокол та не перевірив усі обставини справи. Просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки не залучені двоє свідків. Зазначив, що дійсно, на відео він відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, однак відмовлявся від проходження такого огляду без присутності двох свідків, про що повідомив працівника поліції, однак вказана обставина не зафіксована на відео та вбачається, що відео переривається та не містить повної інформації. Він наполягав на проходженні огляду на стан сп`яніння, але тільки за присутності двох свідків. Крім того, зазначав, що на момент ДТП за кермом перебував ОСОБА_3 . Під час судового засідання наполягав на допиті свідка ОСОБА_3 та поліцейських ОСОБА_4 і ОСОБА_2 . Вказав, що 20.03.2021 року він попросив свого товариша ОСОБА_3 сісти за кермо його автомобіля марки ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 та поїхати до автомагазину в м. Березівка Одеської області за автозапчастинами. По дорозі у автомобіля лопнуло колесо, а машину знесло з дороги в кювет. Після чого громадянин ОСОБА_3 пішов по допомогу, щоб витягти авто, а ОСОБА_1 залишився чекати на місці. Пізніше до них під`їхали працівники поліції та запитали у ОСОБА_1 чий це автомобіль та почали складати відносно нього протоколи за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП. Свідки при складані протоколів не залучалися, а відео не відображає усі обставини та має переривання. Водночас, під час судового засідання 07.06.2021 року ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП визнав та вказав, що сплатить штраф за ОСОБА_3 , однак заперечував проти притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду справи задоволено клопотання про виклик свідка та поліцейських.

Під час судового засідання 02.06.2021 року допитаний поліцейський ОСОБА_4 пояснив, що 20.03.2021 року він знаходився на добовому чергуванні в Березівському РВП ГУНП в Одеській області. В цей день о 15:00 годині в чергову частину надійшло повідомлення, про те, що між межею села Новокальчево Березівського району Одеської області авто ВАЗ 2107 заїхало в дерево. По приїзду на місце ДТП побачили вказаний автомобіль. Під час надання пояснень, було встановлено, що ОСОБА_5 їхав сам за кермом та злетів з догори, так як лопнуло колесо. Також, він не заперечував той факт, що вживав алкоголь в цей день. Пізніше, відносно ОСОБА_5 було складено два адміністративні протоколи: один за ст. 124 КУпАП, а інший за ч.1 ст 130 КУпАП. Про те, що за кермом автомобіля ВАЗ 2107 була інша особа, ОСОБА_5 не повідомляв. Свідків про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не залучались та останній не прохав їх залучити.

Також, 02.06.2021 року в судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_3 , який пояснив, що він 20.03.2021 року приїхав на своєму мотоблоці до ОСОБА_5 , щоб спахати йому город. У цей момент ОСОБА_1 попросив його сісти за кермо його автомобіля та поїхати в м. Березівка за автозапчастинами. По дорозі у автомобіля лопнуло колесо та вони з`їхали з дороги в дерево. ОСОБА_3 вийшов з машини та пішов шукати інший автомобіль, щоб витягти їх авто. Коли приїхав уже з допомогою то сидів у машині. Водночас, біля машини ОСОБА_1 стояли працівники поліції. Пізніше ОСОБА_5 повідомив що на нього , як на власника авто склали адміністративний протокол . Про те, що він був за кермом автомобіля ВАЗ 2107 його ніхто не запитував. Той факт, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої заперечує.

Викликаний в судове засідання на 02.06.2021 рік поліцейський ОСОБА_2 не з`явився. Поліцейський ОСОБА_2 викликаний повторно в судове засідання на 07.06.2021 рік.

В судовому засіданні 07.06.2021 року поліцейський ОСОБА_2 пояснив, що 20.03.2021 року він разом з поліцейським ОСОБА_4 виїхали на місце пригоди, яке сталося біля села Новокальчеве Березівського району Одеської області. По приїзду вони побачили автомобіль марки ВАЗ 2107 який врізався в дерево. Біля цього авто знаходився громадянин ОСОБА_1 , який пояснив, що їхав в м. Березівку, але не доїхав так як у його автомобіля лопнуло колесо. ОСОБА_1 було запрошено до службового автомобіля для дачі пояснень де він підтвердив той факт, що керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Той факт, що хтось інший був за

кермом він не вказав. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та продуву «Драгер» відмовився, про що було зроблено відповідний відеозапис. Про огляд на стан сп`яніння за обов`язковою участю двох свідків не зазначав. Під час складання протоколів Балун з усім погоджувався, про що свідчать його пояснення.

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_3 та поліцейських ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , дослідивши та оцінивши докази по справі, суд доходить до наступного висновку:

Статтею 245 КУпАП передбачено: «Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.».

Згідно ст. 254 КУпАП «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності…».

Відповідно до ст. 280 КУпАП «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено адміністративні протоколи, якими передбачені правопорушення за статтею 124 КУпАП та ч.1 ст 130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 статті 251 КУпАП передбачено: «Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу».

Оскільки, ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень - не визнає, а тому вказані обставини у протоколі є недоведеними та підлягають встановленню (доказуванню) під час розгляду справи.

Водночас, суд враховує, що навіть у разі наявності підпису водія у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом його вини. Вказане підтверджується практикою ВС, а саме Постановою ВС/КАС № 757/2757/16-а від 22.07.2019 року.

Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: «Кожен має право на справедливий … розгляд його справи …».

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд поєднуються з положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (№475/97-ВР) та є частиною національного законодавства.

Судом під час розгляду справи, винесено постанову про виклик поліцейських, та свідка. Особи надали відповідні покази та свідчення.

Разом з цим, суд оцінює покази свідка ОСОБА_3 та вважає їх безпідставним. Посилання свідка ОСОБА_3 на те, що останній перебував за кермом під час ДТП, а не ОСОБА_1 є необґрунтованими та не доведеними, оскільки будь-яких доказів цього не надано.

Водночас, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення порушника та допитавши поліцейських, суд вважає визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ст.124 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №099145; схемою місця ДТП від 20.03.2021 року, поясненнями ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд доходить висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Разом з цим, що стосується притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, то суд вважає зазначити наступне:

Статтею 252 КУпАП передбачено: «Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю».

Як зазначає у письмових поясненнях ОСОБА_1 , останній відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та продуву «Драгер», оскільки пропонування такого огляду проводилось за відсутності двох свідків та вказана обставина на відео не зафіксована.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкія). Вказаними нормативними документами передбачено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану сп`яніння.

Разом з цим, суд враховує, положення п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху передбачено: водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП встановлює: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так

само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу зазначених норм слідує висновок , що відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є окремою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від тверезості водія, і відмова пройти огляд фактично прирівнюється до визнання провини.

Разом з цим, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій при проведенні огляду на стан сп`яніння та оформлення його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.

Статтею 266 КУпАП передбачено: огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, порушення поліцейським Інструкцій та Порядку при здійсненні огляду, направлення на огляд та оформлення його результатів, в тому числі оформлення відмови від проходження огляду - тягне за собою визнання недійсними результату огляду та порушення порядку складення протоколу.

Відповідно до п.2 Порядку - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного сп`яніння (п. 1 розділу 9 Інструкції 2).

Згідно п. 3 Порядку та п. 6 Інструкції огляд проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За наявності ознак алкогольного сп`яніння поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 1-6 Інструкції).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. (п. 4 Порядку).

Суд вважає зазначити, що огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки починається з моменту залучення двох свідків. Таким чином, вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки є законною лише за наявності двох свідків, у присутності яких така вимога пред`являється. При цьому вказані свідки можуть засвідчити факт відмови водія від проходження огляду.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (п. 7 Інструкції).

Пунктом 8 Порядку передбачено: у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У свідків поліцейський відбирає пояснення, де повинні бути викладені всі вище перелічені обставини, свідком яких він став та обоє свідків повинні підписати протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Поліцейські під час розгляду справи зазначили, що свідки не залучались, оскільки достатньо лише зафіксувати на відео.

Посилання співробітників поліції лише на відеозапис та твердження про те, що цим відео усі дії зафіксовані, суд вважає необґрунтованими та не можуть бути беззаперечною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без чіткого виконання Закону щодо складання матеріалів адміністративного протоколу та перевірки усіх обставин.

Більш того, проаналізувавши диск з відеозаписами вбачається, що запис зроблений нарізками та маються часові прогалини між кожним відеозаписом, що свідчить про неповноцінну відеофіксацію та ставить під сумніви повноту зафіксованої події за участю ОСОБА_1 .

Відповідно до позиції Європейського суду з права людини /справа «Надточій проти України» ( заява №7460/03)/ Уряд України визнає карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки справа за своєю суттю є кримінальною, то адміністративні правопорушення підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з п.а ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50р. кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Відповідно до ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно ст. 62 Конституції України.

Практика Європейського суду з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Отже, на переконання суду, наведені докази свідчать про те, що працівниками поліції не було дотримано саме процедуру проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , відеодоказ не повно відображає зафіксовану подію, що в свою чергу тягне за собою визнання недійсними результату огляду, порушення порядку складення протоколу і як наслідок звільнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст130 КУпАП.

За таких обставин, суд вважає закрити провадження саме на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, оскільки зважаючи на надані заперечення ОСОБА_1 , пояснення поліцейських, неналежного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, враховуючи відсутність свідків вказаної події, неповноцінну відеофіксацію, суд доходить висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КупАП.

Разом з цим, враховуючи встановлені судом обставини, при накладенні на ОСОБА_1 стягнення за ст..124 КУпАП, суд згідно з вимогами статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про його особу, який до адміністративної відповідальності притягається вперше. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.

Враховуючи характер правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності вперше, ступінь його вини суд вважає застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення за статтею 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Керуючись статтею 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з нього судовий збір на користь держави.

Керуючись статтями 40-1, статтями 124,частиною першою статті 130, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Справу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП - закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Державної судової адміністрації України, 050 (Отримувач коштів ГУК в Одеській обл./отг м. Березівка/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку 899998, Рахунок отримувача UA0015594, Код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гри. 00 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 09.06.2021 року.

Суддя І.А. Римар