Справа № 216/3160/21
провадження 3/216/1279/21
ПОСТАНОВА

іменем України

28 травня 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецов Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли з Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої продавцем, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Дільничним офіцером поліції ВП КРУП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції Алейніковим С.С. 18 березня 2021 року складено протокол серії ВАБ №545962 про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 18.03.2021, о 11.00 год, в торгівельному кіоску на зупинці громадського транспорту «вул. Буковинська» у м. Кривому Розі, ОСОБА_1 здійснювала продаж тютюнових виробів з порушенням порядку провадження господарської діяльності, а саме, без ліцензії на право торгівлі тютюновими виробами, чим порушила ЗУ №481/95-ВР від 01.01.2021. Вказаними діями, на думку службових осіб поліції, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним порушенням відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП визначається провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок, щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскільки саме в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені всі істотні обставини справи, які мають відображати всі елементи складу правопорушення, суд позбавлений можливості притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з наступних підстав.

Зокрема, стосовно ч. 1 ст. 164 КУпАП, у протоколі необхідно було б зазначати наступні обставини:

- протягом якого часу особа здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата й час, адже господарська діяльність обов`язково має тривалий, а не одноразовий характер);

- всі задокументовані окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими для господарської діяльності, в розумінні ст.ст. 3 , 42 ГК України;

- оскільки диспозиція частини 1 статті 164 КУпАП є бланкетною, необхідним є встановлення та зазначення у протоколі, конкретно норми яких законів порушила особа, діючи всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

У даному випадку таких відомостей протокол не містить.

Крім цього, суддею встановлено, що ОСОБА_1 взагалі не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки безпосередньо не здійснює у даному приміщенні підприємницьку діяльність, а лише працює продавцем за трудовим договром.

Між тим суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

У рішенні, у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд погоджується з одностайною позицією ЄСПЛ, викладеною в цьому рішенні.

Підсумовуючи викладене, суддя вважає, що обставини, які викладені в протоколі серії ВАБ №545962 від 18.03.2021 не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, більш того, матеріали справи не містять беззаперечних та неспростовних доказів винуватості особи у вчинення інкримінованого правопорушення, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п. 1, ст. 284 ч. 1 п. 3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 164 ч. 1, 247, 283-285 КУпАП суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КпАП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Тютюнові вироби, вилучені у ОСОБА_1 під час огляду в торгівельному кіоску на зупинці громадського транспорту «вул. Буковинська» у м. Кривому Розі, відповідно до протоколу огляду речей та документів від 18.03.2021, передані на зберігання до Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області,- повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Кузнецов