ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/236/21 Справа № 698/209/21 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Лазаренко В. В. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №698/209/21 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Катеринопільського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою останнього,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 30 квітня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 07.03.2021 о 02 год. 00 хв. в смт Катеринопіль по вул. Івана Франка керував автомобілем «ЗАЗ ДЕО», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що протокол складено з порушенням вимог КУпАП, працівниками поліції не роз`яснено його права, пояснення у свідків відбирала невстановлена особа, а тому їх покази не можуть бути покладені в основу доведеності його вини, та протокол складено за його відсутності. Вказує, що працівники поліції повинні були запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, і в разі його відмови направити його до медичного закладу, та лише там скласти адміністративні матеріали, якщо б він відмовився проходити там огляд на стан сп`яніння, однак таке направлення в матеріалах справи відсутнє.

Заслухавши думку захисника Колісника С.М., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 395133 від 07.03.2021, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 07.03.2021 о 02 год. 00 хв. в смт Катеринопіль по вул. Івана Франка керував автомобілем «ЗАЗ ДЕО», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України ( а.с.1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вони давали працівникам поліції, та згідно яких в їх присутності було складено адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , який відмовився проходити огляд на стан сп`яніння (а.с. 2,3).

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

Апелянт ставить під сумнів показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оскільки вони відібрані невстановленою особою, та їх не ознайомлено зі змістом протоколу. Однак вказані доводи були предметом дослідження місцевого суду, яким зроблено вірний висновок про те, що пояснення у свідків відібрав старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , яким також був складений і протокол про адміністративне правопорушення, зазначені пояснення свідків засвідчені їх підписами, і підписи свідків наявні в протоколі. Крім того, ознайомлення свідків із змістом протоколу про адміністративне правопорушення не передбачено КУпАП, оскільки свідки залучалися лише для фіксування відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що йому не було роз`яснено його права, та складено протокол за його відсутності нічим не підтверджені, не узгоджуються з матеріалами справи, оскільки згідно показів свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не передбачає наявності в матеріалах справи направлення водія до медичного заскладу з метою його огляду на стан сп`яніння та доставки водія до медичного закладу за у мови, що водій в повному обсязі відмовляється від такого огляду, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Катеринопільського районного суду Черкаської області від 30 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка