Справа 165/78/21
Провадження 3/165/120/21
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Ференс-Піжук О.Р. при підготовці до розгляду матеріалів справи, що надійшли з Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

Як вбачається з протоколу АПР18 № 526946 від 14.12.2020, 14 грудня 2020 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул.Луцька м.Нововолинська, ображав нецензурними словами гр. ОСОБА_2 та погрожував фізичною розправою, чим вчинив дрібне хуліганство.

З письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 від 14.12.2020 (а.с.3) вбачається, що стосовно нього неправомірні дії вчиняли двоє невідомих осіб, яких він просить притягнути до адміністративної відповідальності.

Аналогічна інформація зафіксована в рапорті начальникові Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області від 14.12.2020 (а.с.2).

Особа, стосовно якої складено протокол про адмінправопорушення, ОСОБА_1 категорично заперечив свою причетність до вчинення дрібного хуліганства 14.12.2020, про що вказав у графі «пояснення» під час складання протоколу.

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 27.01.2021, які надійшли на адресу суду, встановлено, що 14.01.2021 приблизно о 17 год. в районі зупинки біля кафе «Обжора» став свідком словесного конфлікту між групою осіб, учасником цієї події не був, про що пояснював працівникам поліції під час складання ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.173 КУпАП дрібне хуліганство це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суддя вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, виходячи з такого.

Дослідивши документи, додані до складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу, рапорт та письмові пояснення, приходжу до висновку, що такі докази не підтверджують причетності ОСОБА_1 до вчинення протиправних дій, зазначених в складеному стосовно нього протоколі про адміністративне правопорушення і не спростовують заперечень ОСОБА_1 , поданих суду.

Інших достовірних доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 було допущено порушення ст.173 КУпАП, матеріали справи не містять і під час судового розгляду справи, таких не здобуто.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з врахуванням практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст. 173 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім.

Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях особи складу адмінправопорушення.

Керуючись ст. ст.247 ч.1, 284 КУпАП,-

постановив:

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП провадженням закрити.

Постанову можна оскаржити до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя підпис О.Р. Ференс-Піжук