ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5907/21
провадження № 3/753/3132/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 03.03.2021 року, о 12 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. О.Пчілки, 2б у м. Києві, в порушення вимог п. 13.1 ПДР, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно його контролювати, не дотримався безпечного інтервалу, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Субару», д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Крім того, ОСОБА_1 , керував вказаним транспортним засобом, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР, відмовився у присутності двох свідків.

До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності не з`явилася.

Адвокат Назаренко М.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , просила закрити провадження по справі, посилаючись на те, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не послідовний, «нарізаний», розпочинається відразу із того, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, також вказувала на те, що коли ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд, він не перебував за кермом, а також те, що жоден свідок проходження огляду не зафіксований.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується в повному обсязі сукупністю доказів, наявних в матеріалах справи, а саме даними: протоколу про адміністративне правопорушення; даними схеми ДТП, яка складена уповноваженою особою, та підписана ОСОБА_1 та власником автомобіля «Субару», д.н.з. НОМЕР_2 , без будь-яких зауважень, зокрема щодо місця зіткнення, характеру та локалізації механічних пошкоджень, отриманих транспортними засобами; поясненнями свідка ОСОБА_2 , в яких останній вказав, що був безпосереднім очевидцем даної дорожньо-транспортної пригоди і бачив, як автомобіль «Хюндай» допустив зіткнення з автомобілем «Субару», що був припаркований на стоянці.

Крім того, ОСОБА_2 як в письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи, так і при оформленні адміністративних протоколів, про що свідчать дані відтвореного відеозапису з боді-камери, категорично вказував, що водій автомобіля «Хюндай» перебував за кермом автомобіля з ознаками алкогольного сп`яніння, і тому він, свідок, вихопив ключі у водія та викликав поліцію.

З письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що він дізнався про дане ДТП від консьєржа. Коли він підійшов до автомобіля, то побачив пошкодження переднього бамперу з правого боку. На відстані приблизно одного метра знаходився інший автомобіль «Хюндай», водій якого перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

При цьому, згідно зі ст. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя.

За наведених обставин вважаю, що у працівників поліції були передбачені законом підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 своїми підписами підтвердили, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Також, в своїх поясненнях, долучених до матеріалів справи, вказані свідки зазначили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcktest та у медичному закладі (лікаря-нарколога).

З даних відеозаписів з боді - камери поліцейських, відтворених в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, при цьому останній відмовився від проходження такого огляду в присутності двох свідків.

Таким чином доводи про те, що ОСОБА_1 не роз`яснювалась процедура проходження огляду та про відсутність доказів щодо відмови останнього від проведення відповідного огляду повністю спростовуються даними, наявними в матеріалах справи.

При цьому будь-яких застережень щодо форми надання пояснень свідками Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 не містить. Крім того свідки ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в поясненнях не зазначили про наявність будь-яких зауважень чи доповнень.

Посилання сторони захисту на те, що відео з боді-камер поліцейського має бути безперервним не свідчить про недоведеність вини ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні, оскільки як вбачається з відтвореного відеозапису, запис на боді-камеру проводився, в тому числі, під час пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому відеозапис містить відомості щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому порядку.

Відсутність зображення на вказаному відеозаписі облич свідків, не свідчить про порушення поліцейськими процедури пропозиції проведення відповідного огляду та фіксації відмови від проведення такого огляду.

Доводи сторони захисту про те, що здійснення працівниками поліції тиску на ОСОБА_1 є неспроможними, оскільки останній з приводу незаконних дій поліцейських до компетентних органів у встановленому законом порядку не звертався, та про наявність будь-яких скарг при оформленні матеріалів не повідомляв.

Пропозиція провести огляд одним працівником полції зі складу екіпажу та роз`яснення прав ОСОБА_1 , а складення протоколу іншим поліцейським, не може свідчити про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень та жодним чином не порушує прав останнього при оформленні протоколу.

Також посилання сторони захисту про недотримання вимог щодо засвідчення факту відмови від проведення огляду через відсутність двох свідка, тому що один із свідків є учасником ДТП, є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 внаслідок порушення правил доржнього руху допустив зіткнення з автомобілем, що був припаркований, і в якому не було водія, крім того правопорушення, передбачене ст. 130 ККпАП, містить окремий склад правопорушення, і будь-яких заборон щодо можливості засвідчити факт відмови водія від проведення огляду власником пошкодженого автомобіля чинне законодавство не містить. Також в судовому засіданні не встановлено наявності будь-якої зацікавленості свідка ОСОБА_3 щодо результатів розгляду справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Не співпадіння часу, вказаного в протоколі за ст. 124 та ст. 130 КУпАП, також не свідчить про порушення, які б могли вплинути на висновки суду щодо вставнолення фактичних осбтавин справи, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталась в один час, а пропозиція проходження огляду на стан сп`яніння відбулась пізніше.

Крім того, твердження сторони захисту про недотримання вимог ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування траснпортним засобом є надуманими, оскільки працівниками поліції забезпечно евакуацію транспортного засобу з місця подій.

Суттєвих порушень при оформлення даного адміністративного протоколу, які би вказували на недопустимість доказів у даній справі, в тому числі і щодо відеозапису з нагрудної камери поліцейського, які б унеможливили забезпечення виконання завдань провадження в справі про адміністративне правопорушення, не встановлено.

Згідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність передбачена також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 ПДР та утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Сукупність доказів, що були ретельно досліджені в ході судового розгляду, дають безсумнівні підстави зробити висновок про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП підтверджена в повному обсязі.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення в межах санкції статей 124, 130 КУпАП.

Разом з тим, виходячи з норм ст. 36 КУпАП остаточне адміністративне стягнення необхідно накласти у межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення, тобто за ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 124, 130, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накласти остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня винесення постанови про позбавлення цього права, у разі ухилення від здачі документа, що посвідчує право керування транспортними засобами - з моменту примусового вилучення такого документу.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Крім того, роз`яснити, що після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права, вилучене посвідчення водія повертається після успішного складання іспитів на право керування транспортним засобом.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя