Справа № 304/418/21 Провадження № 3/304/212/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Ефект», громадянина України,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 433026 від 30 березня 2021 року вбачається, що цього ж дня о 15.00 год ОСОБА_1 , будучи власником магазину «Терен» по вул. 8-го Березня, № 27А в с. Тур`я-Ремета Перечинського району, не наніс маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції не менш як 1,5 метра та не забезпечив наявність антисептиків для користування відвідувачами, чим порушив пп. 3 п. 12 постанови Кабінету Міністрів України № 104 від 17 лютого 2021 року та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У підтвердження вини ОСОБА_1 старшим ДОП СП Відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції Мушак О.І. в якості доказів надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 433026 від 30 березня 2021 року, рапорт старшого інспектора чергового Відділення поліції № 1 від 30 березня 2021 року, відеофайл з назвою «ч.1 ст. 44-3» та письмові пояснення ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 доказів того, що він є власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 надати не зміг.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Постанова № 1236) установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 30 квітня 2021 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 11 березня 2020 року, № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 20 травня 2020 року та № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 22 липня 2020 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 104 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 17 лютого 2021 року Кабінет Міністрів України постановив: 1. Внести до актів Кабінету Міністрів України зміни, що додаються. 2. Ця постанова набирає чинності з 24 лютого 2021 р., крім абзацу десятого підпункту 4 пункту 2 змін, затверджених цією постановою, який набирає чинності з 18 лютого 2021 року.

При цьому, Зміни, що вносяться до актів Кабінету Міністрів України, затверджені вищезазначеною постановою, також містять лише два пункти, тоді як ОСОБА_1 , ставиться у провину порушення пп. 3 п. 12 постанови Кабінету Міністрів України № 104 від 17 лютого 2021 року.

Разом з цим, із підпункту 12 пункту 3 Постанови № 1236 вбачається, що з 24 лютого 2021 року на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра; не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, та не здійснюється належний контроль за їх використанням; обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, за винятком обслуговування за межами будівлі суб`єкта господарювання (через вікна видачі, тераси тощо); не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

Таким чином, суб`єктом порушення вимог підпункту 12 пункту 3 Постанови № 1236 є суб`єкт господарювання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 55 ГК України (в редакції, що діяла під час і за місцем вчинення правопорушення) суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці; 3) виключено.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 433026 від 30 березня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 порушив правила щодо карантину людей, а саме не наніс маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції не менш як 1,5 метра та не забезпечив наявність антисептиків для користування відвідувачами, тоді як є власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 .

Однак, у матеріалах справи будь-які належні докази того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, зокрема зареєстрований відповідно до закону як підприємець чи є керівником юридичної особи, що здійснює господарську діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , відсутні, відтак він в розумінні ст. 44-3 КУпАП суб`єктом вказаного правопорушення не є.

Що стосується наявного у матеріалах справи відеозапису під назвою «ч.1 ст. 44-3», то з такого взагалі не можливо ідентифікувати назву закладу, що був предметом відеозйомки, його місцезнаходження, а тим більше власника. Крім цього, встановити дату та час здійснення відеозапису, що міститься на диску, який додано до справи у якості доказу вини ОСОБА_1 , також не вбачається за можливим, тому суддя такий до уваги не бере.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 251 цього Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, оскільки відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, передбачену ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, можуть нести тільки суб`єкти господарювання, проте належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 являється таким суб`єктом, матеріали справи не містять, тому вказане виключає склад адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Враховуючи наведене, суддя приходить до висновку, що справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247 ч. 1 п. 1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, с у д д я,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Ганько І. І.