ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/450/20 Номер провадження 33/814/35/21Головуючий у 1-й інстанції Сайко О. О. Доповідач ап. інст. Томилко В. П.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Томилко В.П., з секретарем Гавриленко Л.М., з участю представника апелянта адвоката Літвінова В.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Ступніка С.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 14 липня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Постановлено стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн.40 коп.

Згідно з постановою суду, водій ОСОБА_1 16 квітня 2020 року о 23 год. 20 хв. керував транспортним засобом автомобілем АЗЛК 21412, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Січових стрільців м. Пирятина Полтавської області у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України і повинен нести адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з даним рішенням особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати та провадження у справі ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що він під час керування транспортним засобом не перебував в стані алкогольного сп`яніння, а акт медичного огляду є безпідставним, так як не має жодного документу з Пирятинської ЦРЛ, який би підтверджував, що лікар ОСОБА_2 , який робив огляд на стан алкогольного сп`яніння, пройшов відповідне тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Крім того, зазначає, що на час ухвалення постанови КУпАП не містив підстав для відповідальності водіїв наземного транспорту за керування у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши представника апелянта адвоката Літвінова В.Г., який підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити з наведених в ній підстав, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, при винесенні постанови від 14 липня 2020 року, суддя Пирятинського районного суду Полтавської області, всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, не вжив усіх заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон та фактично притягнув ОСОБА_1 до відповідальності, не дослідивши доказів, що містяться в матеріалах справи, не надавши їм належну й об`єктивну оцінку.

Притягуючи ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя керувалася тими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, при цьому не прийнявши до уваги наступне.

Як було встановлено в апеляційному засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП складені із значними порушеннями та всупереч положенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції та положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зважаючи на наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 087178 від 16.04.2020 року водій ОСОБА_1 , 16 квітня 2020 року о 23 год. 20 хв. керував транспортним засобом, а саме автомобілем АЗЛК 21412, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Січових стрільців м. Пирятина Полтавської області у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

При цьому в протоколі не зазначено за наявністю яких причин був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 і будь-яких обгрунтованих підстав для зупинки автомобіля працівники поліції не надали як в судовому засіданні суду першої інстанції так і апеляційній інстанції.

В подальшому водія ОСОБА_1 доставили до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, але матеріали справи не містять будь-яких наявних у ОСОБА_1 ознак, які б вказували на необхідність і підстави проведення медичного огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі.

Матеріали справи також не містять доказів того, що водій ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройти медичний огляд відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння чи був не згоден з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння на місці.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що працівники поліції не мали підстав для фактичного затримання з метою доставки ОСОБА_1 до медичного закладу.

Акт медичного огляду №83 від 16.04.2020 року стосовно ОСОБА_1 в частині дослідження містить відмінність від висновку №83 від 16.04.2020 року стосовно ОСОБА_1 , а саме у акті відсутні дані про тремтіння пальців рук ОСОБА_1 , а у висновку зазначено, що у в ході огляду ОСОБА_1 виявлено тремтіння пальців рук.

Для спростування сумнівів щодо законності проведення огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , апеляційним судом надавалося доручення КП «Пирятинська центральна районна лікарня» Пирятинської районної ради, в якому просили надати суду такі документи:

-направлення на проведення медичного огляду ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я 16.04.2020 року, яке складалося працівниками поліції;

- наказ керівника установи щодо чергування лікаря ОСОБА_2 16.04.2020 по медичному закладу у якості лікаря нарколога з правом проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- сертифікат (ліцензія,посвідчення) щодо проходження відповідного тематичного вдосконалення «Діагностика станів сп`яніння» лікарем ОСОБА_2 упродовж 2019-2020 років;

- сертифікат відповідності газоаналізатора Драгер Алкоотестер № 07591 з відповідними додатками (станом на 16.04.2020);

- свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора Драгер Алкотестер № 07591.

Однак, від КП «Пирятинської лікарні» надійшов лист-відповідь, разом з доданими документами відповідно запиту, серед яких відсутнє відповідно встановлене направлення правоохоронного органу до закладу охорони здоров`я (КП «Пирятинська ЦРЛ») про проведення медичного огляду ОСОБА_1 16.04.2020 року та сертифікат (ліцензія,посвідчення) щодо проходження відповідного тематичного вдосконалення «Діагностика станів сп`яніння» лікарем ОСОБА_2 упродовж 2019-2020 років;

Наявна в матеріалах справи копія листа інспектора СРПП №2 від 16.04.2020 року на ім`я головного лікаря КП Пирятинської ЦРЛ не відповідає зразку направлення, затвердженому в додатку до вищевказаної Інструкції, а копія Наказу директора КП «Пирятинська ЦРЛ» від 10.03.2019 року №69про направлення ОСОБА_2 на виїзний цикл тематичного удосконалення «Діагностика станів сп`яніння» не свідчить про проходження лікарем-стажистом з терапії ОСОБА_2 відповідного удосконалення.

Наявна в матеріалах справи копія посвідчення про проходження анестезіологом ОСОБА_2 підвищення кваліфікації до диплому в період з 04.03. по 19.03. не зазначеного року не свідчить про проходження ОСОБА_2 удосконалення відповідно до спільної Інструкції Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що акт медичного огляду №83 від 16.04.2020 року та висновок щодо результатів медичного огляду №83 від 16.04.2020 року стосовно ОСОБА_1 складені з порушенням вимог спільної Інструкції Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року про «Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння …», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 , а тому визнає його недопустимим доказом у справі.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумнівів у Суду.

Разом з тим, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відповідно до статті 251 КУпАП можуть бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

У даному випадку в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази на підтвердження складеного протоколу відносно водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення допущені неточності. А саме: в самому протоколі зазначено, що він складений 16.04.2020 року о 23 год 58 хв. При цьому, в акті огляду №83 зазначена дата та час складання 16.04.2020 року о 23 год. 55 хв, така ж інформація міститься у висновку № 83, а отже інформація щодо складання протоколу не відповідає дійсності, та суперечить даним, які містяться в Висновку №83.

З наведеного свідчить, що працівниками поліції явно допущені порушення процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, що не відповідають Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення складено з помилками, тому цей протокол та додатки до нього не можна вважати дійсним та допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

До того ж, само по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності інших даних на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Крім того, відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення у вигляді штрафу визначаються у розмірах неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а тому накладення судом штрафу без визначення його розміру в неоподаткованому мінімумі апеляційним судом визнається безпідставним.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є недоведеною та належним чином не підтверджена.

Відсутність належних та допустимих доказів у справі є підставою для закриття провадження в справі за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не в повній мірі врахував усі обставини справи, не дослідив усі подані докази, не перевірив та не дав належної оцінки поясненням ОСОБА_1 , що призвело до прийняття необґрунтованого рішення, а тому апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову судді та провадження по справі закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 14 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати та на підставі п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діянні події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Томилко