ПОСТАНОВА

Іменем України

05.05.2021 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М., із участю захисника Смірнова С.М., розглянув матеріали, які надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.44-3 КпАП України,

ВСТАНОВИВ :

24.03.2021 року на розгляд Жмеринського міськрайонного суду надійшли адміністративні матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, за ознаками того, що о 21 годині 50 хвилин 21.03.2021 року він, будучи власником дискотеки "Вінтаж" за адресою: м.Жмеринка Вінницької області, вул. Київська, 158, допустив порушення карантинних обмежень, передбачених п.9 ч.3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 року №104, із змінами до постанови №1236, а саме організував дискотеку.

В судове засідання ОСОБА_1 за його викликом не з`явився, що у відповідності до вимог ч.2 ст.268 КУпАП не перешкоджає розгляду даної справи.

Захисник Смірнов С.М. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження в даній справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, за непредставлення в матеріалах справи доказів на підтвердження вини останнього. За змістом поданих заперечень вказав, що даний протокол про адміністративне правопорушення вважає незаконним та таким, що складений з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки за кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП, яка є бланкетною нормою закону, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено вимоги яких саме нормативно правових актів було порушено, а також не зазначено особи відвідувачів кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", який на думку працівників поліції працював в режимі дискотеки. Пункт 9 частини 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 року №104, із змінами до постанови №1236, на який посилається працівник поліції відсутній у даній постанові. Відповідно до розпорядження Жмеринського міського голови від 04.09.2020 року №228-р "Про погодження на розташування об`єкту ресторанного господарства", ОСОБА_2 , як суб`єкту підприємницької діяльності, погоджено розташування об`єкту ресторанного господарства кафетерію " ІНФОРМАЦІЯ_2 " з посадковими місцями АДРЕСА_2 . Однак, вкзане розпорядження втратило чинність згідно розпорядження №251-р від 30.09.2020 року "Про визнання таким, що втратило чинність розпорядження від 04.09.2020 року №228-р "Про погодження на розташування об`єкту ресторанного господарства", яким також зобов`язано фізичну особу-підприємця, керівника кафетерію "Вінтаж" ОСОБА_2 , припинити діяльність у підпорядкованому закладі. Тобто діяльність кафетерію "Вінтаж" тривала 26 днів, наразі заклад не працює. ОСОБА_3 не є фізичною особою-підприємцем, відомості щодо нього відсутні у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, доказів того, що він є орендарем приміщення кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 " матеріали справи не містять, а тому вважає, що ОСОБА_1 не є безпосереднім суб`єктом, який здійснює вказану у протоколі діяльність. Долучені до справи відеозаписи, не можуть бути доказом вчинення правопорушення, оскільки відеозапис "0W00000__ 0128B" починається 08.02.2008 року о 07:19:50, а закінчується того ж дня о 07:25:40, відеозапис "0W00000__0129B" починається 08.02.2008 року о 07:27:03, а закінчується того ж дня о 07:27:35, що не узгоджується із зафіксованими у протоколі про адміністративне правопорушення датою та часом його вчинення о 21:50 годин 21.03.2021 року.

Заслухавши пояснення захисника, вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч.1 ст.44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана частина статті адміністративного закону є бланкетною та відсилає до інших нормативно-правових актів, що регулюють питання щодо карантину людей, власне які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У відповідності до вимог ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 року №104) було встановлено з 19.12.2020 року до 30.04.2021 рроку на території України карантин. Згідно п.п.9 п.3 вказаної постанови з 24.02.2021 року на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється проведення дискотек, робота розважальних закладів (нічних клубів), діяльність закладів громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо) з організацією дозвілля, у тому числі проведення святкових заходів, банкетів, майстер-класів, публічних подій тощо.

Суд враховує, що згідно ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а, відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначену ст.255 КУпАП.

Як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, працівник поліції послався на протокол про адміністративне правопорушення, рапорт інспектора-чергового Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Д.Огородніка, письмові пояснення ОСОБА_4 та відео фіксацію правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №370241 від 21.03.2021 складеного відносно ОСОБА_1 не додано жодного належного доказу, що він є власником кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 " по АДРЕСА_3 , а також відсутні докази, що останній є фізичною особою-підприємцем, вказівка обставин чого наявна у протоколі про адміністративне правопорушення, але вона не відповідає фактичним обставинам стосовно того, що за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які перебувають у вільному доступі на сайті Міністерства юстиції України, немає даних про державну реєстрацію ОСОБА_1 , як суб`єкта підприємницької діяльності.

Разом з тим, рапорти працівників поліції, які додані до протоколу не можуть бути визнані доказом підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, оскільки вони не підтверджуються іншими доказами. Рапорт є внутрішнім документом та не може слугувати доказом по справі, оскільки механізм складання рапорту не врегульований законодавтвом, складається у вільній формі, тому не відображає всіх необхідних відомостей для судового провадження, та в ньому відсутні джерела отримання інформації, у зв`язку із чим, не може бути доказом у розумінні ст.251 КУпАП. Крім цього, зазначені рапорти складені поліцейськими, який складав протокол про адміністративне правопорушення та які були при цьому присутні, що заздалегідь не виключає їхьої зацікавленісті.

Окрім цього, представлені в матеріалах справи відеозаписи з нагрудної камери поліцейського DSJ_0W00000_000000 (а.с.7) суд визнає неналежними доказами, так як відеозаписи "0W00000__0128B" та "0W00000__ 0129B" містять відомості подій за періоди часу з 07:19:50 до 07:25:40 та з 07:27:03 до 07:27:35 08.02.2008 року відповідно, що вочевидь не відповідають даті та часу вчинення адміністративного правопорушення, зафіксованого у протоколі о 21:50 годин 21.03.2021 року.

Натомість, положеннями п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, передбачено серед іншого, що у процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Проте, матеріали даної адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вини вини саме ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, за беспосередніх обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 29.02.2019 року №1-р/2019 наголошено, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вказана вище сукупність обставин визначає недоведення складу вказаного у протоколі правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, у діях ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вини вини саме ОСОБА_1 у вчиненні ним вказаного адміністративного правопорушення за беспосередніх обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення; становлячи на думку суду достатні підстави закриття провадження у справі, узгоджуючись з положенями ст.62 Конституції України та вимогами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки рішення суду не може грунтуватись на припущеннях та ухвалюватись за існування очевидних сумнівів у доведеності вини, що підлягають тлумаченню на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.7, п.1 ч.1 ст.247, ст.251, 252, 283, 284, 289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КпАП України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.