П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 534/1867/20

Провадження № 3/534/128/21

29 квітня 2021 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Морозов В.Ю., за участю секретаря судового засідання Телевної М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ПрАТ «ПГЗК», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

у с т а н о в и в:

05.01.2021 до Комсомольського міського суду Полтавської області надійшли матеріали справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, які вмотивовані тим, що 23.12.2019 року о 19 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «HYNDAI SONATA», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав суду пояснення, вину у інкримінованому йому правопорушенні визнав повністю.

Крім того, адвокат Губарева М.О., яка діє в інтересах ОСОБА_3 , подала заяву в якій просила залучити ОСОБА_3 до участі в справі про адміністративне правопорушення в якості потерпілої, так як внаслідок ДТП, пошкодженням майна їй було нанесено матеріальну шкоду.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 252 КУпАП , а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі відомостей щодо часу, місця, способу настання обставин цього адміністративного правопорушення, та безпосередньо ролі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

По-перше, розглянувши заяву представника ОСОБА_3 про залученя ОСОБА_3 до участі в справі про адміністративне правопорушення в якості потерпілої, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У частині першій статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина перша, друга статті 71 СК України).

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК Українита статтею 372 ЦК України.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта статті 65 СК України).

Отже, спільне майно подружжя за відсутності домовленості між ними, слід ділити порівну, з урахуванням обставин, що мають значення у справі, призначення речей, їх фактичного перебування у володінні одного з подружжя та намірів щодо володіння та використання майна кожним з подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, провадження № 61-2446св18, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц, провадження № 61-8518св18, від 29 січня 2020 року у справі № 463/5183/17-ц провадження № 61-19271св19, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, провадження № 14-325цс18.

З гідно із заявою та доданими до неї документами не вбачається того, що на думку заявника, ОСОБА_3 завдано шкоду на суму 72121,18 грн. як Ѕ від вартості автомобіль «HYNDAI SONATA», державний номерний знак НОМЕР_1 . Водночас, у провадженні Комсомольського міського суду Полтавської області з 30.01.2020 перебуває на судовому розгляді позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. У позовних вимогах позивач, зокрема, просить суд виділити майно - автомобіль «HYNDAI SONATA», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .

Як судом зазначено вище, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.ч. 1,2ст. 71 СК України). Автомобіль у розумінні ч. 2 ст. 183 ЦК України є неподільною річчю.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення не надано доказзів домовленості ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 не претендує на вищевказаний автмобіль, згодна на залишення його у приватній власності ОСОБА_1 , проте, водночас просить суд у цій справі визнати її потерпілою, щоб мати можливість стягнути з ОСОБА_1 Ѕ суми вартості автомобіля.

З урахуванням вище викладених обставин, визнання судом ОСОБА_3 потерпілою у цій справі порушило б права ОСОБА_1 на автомобіль, мирне володіння ним, водночас права ОСОБА_3 внаслідок події жодним чином не порушено.

По-друге, уповноваженими працівниками поліції вину ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП, доведено.

По-третє, відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Таким чином на час розгляду справи, строк притягнення порушника до адміністративної відповідальності встановлений ст.38 КУпАП закінчився.

Згідно п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо закінчились на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки передбачені статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи те, що на момент розгляду справи закінчився строк притягнення порушника до адміністративної відповідальності, суд вважає, що провадження відповідно до ст. 38 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.38, п.7 ст.247, ст.ст.283, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката Губаревої Марії Олександрівні про залучення ОСОБА_3 до участі у справі про адміністративне правопорушення в якості потерпілої відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Ю. Морозов