Справа №949/520/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонова І.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого поліцейським відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП України в Рівненській області, проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 01 червня 2006 року Сарненським РВ УМВС України в Рівненській області,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

22 квітня 2021 року о 00-41 год. по вулиці Артеменка, в м.Дубровиця Рівненської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Audi A6" з номерним знаком НОМЕР_3 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alcotest 0523" та проходження медичного огляду у медичному закладі, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від дачі пояснень та підпису у протоколі відмовився.

На розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 22 квітня 2021 року він був зупинений працівниками поліції, оскільки зі слів поліцейських він не зупинився на знак "стоп". Після зупинки поліцейський попросив у нього пред`явити реєстраційні документи на автомобіль та посвідчення водія, але посвідчення водія при собі у нього не було. Після цього поліцейський запитав у ОСОБА_1 , чи вживав він напередодні алкогольні напої, на що останній відповів, що ні. Далі поліцейський попросив його пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але ОСОБА_1 відмовився. Після цього поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що останній погодився та наполягав на цьому. Коли поліцейські доставили ОСОБА_1 в Дубровицьку ЦРЛ, то дізнались, що лікар-нарколог перебуває у відпустці, а тому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння там не вдалось, в лікарню м.Сарни доставити його відмовились. Також ОСОБА_1 додав, що на момент його доставлення в Дубровицьку ЦРЛ протокол працівниками поліції відносно нього вже був складений, а свідки, які зазначені у протоколі розписались вже у складеному протоколі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що близько 02-ї год. 22 квітня 2021 року неподалік магазину "Скиба", що в м.Дубровиця Рівненської області його зупинили працівники поліції. У його присутності працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, проте він відмовився проходити такий огляд на місці зупинки, та сказав, що бажає проходити огляд у медичному закладі. Також свідок підтвердив письмові пояснення, які він підписував при складанні протоколу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат не наполягали на виклику в судове засідання свідка ОСОБА_3 , який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Адвокат Федорчук Микола Васильович в судовому засіданні просив провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 від проходження медичного огляду не відмовлявся, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, при складанні протоколу свідків не було, а долучені до матеріалів справи відеозаписи не можуть бути доказами, оскільки в протоколі відсутнє посилання на технічний пристрій, яким вони були записані.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Федорчука М.В. та свідка, повно й об`єктивно дослідивши обставини адміністративного правопорушення та матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а його вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення, яке полягало у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння доведено повністю, що підтверджується письмовими доказами, які не були спростовані під час судового розгляду, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №330859 від 22 квітня 2021 року (а.с.2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 22 квітня 2021 року (а.с.4).

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 квітня 2021 року, (а.с.5).

- письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в яких вказано, що вони були присутні при складанні працівником поліції адміністративного протоколу відносно водія ОСОБА_1 за керування транспортним засобом марки "Audi A6" з номерним знаком НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу інспектора водій відмовився пройти медичний огляд на факт вживання алкоголю в установленому порядку (а.с.6).

Крім того, судом було оглянуто відеозаписи, які були долучені працівниками поліції до матеріалів справи (а.с.9), з яких було встановлено, що причиною зупинки ОСОБА_1 було невиконання ним вимоги знаку "Стоп", а також у ОСОБА_1 не було посвідчення водія, тому поліцейський встановив його особу та оформив відповідну постанову. В ході спілкування з водієм, поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонував пройти ОСОБА_1 огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але останній відмовився. Після цього поліцейський запропонував ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу. Проте, як встановлено з відеозаписів, лікар був відсутній, а тому поліцейський запропонував ОСОБА_1 поїхати з ним у лікарню м.Сарни Рівненської області, щоб пройти медичний огляд там, але останній відмовився, оскільки була ніч і йому не буде як повернутись додому.

Крім того, на відеозаписах зафіксовано, що ОСОБА_1 вказував, що готовий найняти автомобіль і поїхати з працівниками поліції в лікарню с.Орлівка Сарненського району, проте цього не зробив, оскільки матеріали справи не містять доказів проходження такого огляду. Також з відеозаписів встановлено, що працівник поліції попередив ОСОБА_1 , що ведеться відеофіксація, а останній у свою чергу, неодноразово просив працівників поліції вимкнути камеру та нічого не писати, тому що він працівник поліції, проте вказував, що на місці працівників поліції зробив би те ж саме.

З доданих до матеріалів відео файлів вбачається, що зйомка проводилась за допомогою нагрудних камер, та за своїм часом, незважаючи на їх розміщення у різних файлах, фіксує весь час спілкування з водієм, що не викликає сумнівів у їхній достовірності.

Ст.245 КУпАП передбачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 3,4,6,8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року» огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв`язку свідчать про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від будь-якого із запропонованих (в разі підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення.

Отже, в матеріалах справи (письмових та на відео файлах) належним чином зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та в процесі судового розгляду даний факт нічим не спростовано. Також не встановлено об`єктивних причин неможливості пройти такий огляд, а тому така відмова ОСОБА_1 , як особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є однією із підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, твердження ОСОБА_1 та його адвоката з приводу незаконності дій працівника поліції при оформленні матеріалів, не заслуговують на увагу, оскільки ними не було доведено наявності порушення процедури оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення поліцейським, які б слугували підставою для закриття даної справи та визнання її матеріалів недопустимими доказами.

Позицію ОСОБА_1 та його адвоката Федорчука М.В., відносно того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду у медичному закладі, суд оцінює критично, оскільки це не відповідає встановленим судом обставинам справи та є намаганням для ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а тому суд приходить до висновку, що його вина підтверджується сукупністю наявних досліджених, перевірених та не спростованих під час судового засідання доказів.

При накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 суд враховує характер скоєного правопорушення та особу правопорушника.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення суд не вбачає.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст.23, 33 КУпАП, враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, і враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім буде призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП України, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 284, 287, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106;

код за ;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП):

код банку отримувача 899998;

рахунок отримувача: UA0026001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, його захисником до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34000,00 грн. (тридцять чотири тисячі гривень).

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.