Справа № 703/4054/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Кирилюк Н.А.

з секретарем Римським Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданню справу про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідльності за ст.173 КУпАП

за участю

особи, що якої складено протокол ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Примака В.А.,

встановив:

03 грудня 2020 року ДОП СП Смілянського ВП ст.лейтенантом поліції Міщенком Д.В. складено протокол серії АПР18№ 515736 про те, що громадянин ОСОБА_1 18.11.2020 року близько 12 години перебуваючи в кабінеті в.о.директора СКП Смілянської міської лікарні СМР за адресою: Черкаська область, вул.Героїв Холодноярців, 82 ОСОБА_2 порушив громадський порядок, а саме нормальні умови діяльності державних органів, установ, що призвело до пошкодження майна у незначній формі, чим порушив закон та вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні хуліганства не визнав, вказував, що дійсно 18.11.2020 року перебував у кабінеті в.о.головного лікаря Смілянської лікарні ОСОБА_3 . В той же час у лікарні сталася неорнинарна подія, а саме сторожу лікарні невідома особа нанесла удар у область голови, керівник лікарні викликав поліцейських. Документування обставин вказаної події відбувалося вже майже протягом години, коли до кабінету директора увійшли декілька осіб, в тому числі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , журналіст та якась невідома йому особа. В кабінеті почався гвалт, крики. Під час перебування вказаних осіб у кабінеті, ОСОБА_4 фільмував його на свій телефон, ображав, він не стримався та вибив телефон ОСОБА_4 з його рук, який відлетів та розбив скло у шафі. Після цього, ОСОБА_4 підняв телефон та продовжував його знімати. Вказував, що наніс матеріальної шкоди ненавмисно та відшкодував її.

У судовому засідання був допитаний свідок ОСОБА_2 , який повідомив, що 18.11.2020р. вранці, йому надійшла інформація, що невідома особа завдала удару в область голови сторожу, який здійснює пропуск автомобілів на прилеглу до лікарні територію. Вказану особу, який виказував скарги на своє самопочуття, завели у його кабінет, надали первинну медичну допомогу. Він також викликав наряд поліції. Підтвердив, що ОСОБА_1 в той час перебував у його кабінеті. У цей же час, в його кабінет увійшли чотири особи, а саме: журналіст з каналу «Newsone», ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ще чоловік, який потім виявився блогером. Розпочався крик, лайка, ОСОБА_6 кричала, вимагала звільнити лікарів, які, за її думкою, були винуваті у смерті її батька. Він намагався пояснити, що проводиться досудове розслідування та потрібно дотриматися певної процедури. Підтвердив, що ОСОБА_7 розбив скло у шафі під час емоційної розмови з ОСОБА_4 , разом з тим, вказував, що з боку ОСОБА_7 будь-яких дій, які б перешкоджали роботи лікарні не було, навпаки, особи, які прийшли з ОСОБА_6 , певний період заважали працівникам поліції виконувати свою роботу, на його вимоги покинути його кабінет не реагували. Заяву про завдання шкоди лікарні він не писав. На даний час шкода усунута.

Свідок ОСОБА_8 повідомила суду, що 18.11.2020р. вона запланувала візит до Смілянського міської лікарні разом з ОСОБА_9 , який висвітлює життя у м.Смілі у різних її аспектах. Також був запрошений журналіст каналу ««Newsone» та відомий блогер ОСОБА_10 , який займається проблематикою медичної системи в державі. Свідок вказувала, що від короновірусної хвороби помер її батько, вона вважала, що неналежні умови перебування у лікарні та відсутність будь-якої допомоги з боку лікарів стали причиною трагедії. Вказувала, що її активна громадська позиція допомагає людям отримувати більш якісні послуги у сфері охорони здоров`я. Заперечувала факт завдання сторожу лікарні тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , підтвердила факт обопільних образ між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 та той факт, що ОСОБА_7 , вибивши телефон з рук ОСОБА_4 , розбив скло шафи у кабінеті лікаря.

Свідок ОСОБА_11 , який надав пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_8 , заперечував факт завдання удару сторожу лікарні, вказував, що його особистому майну ОСОБА_1 завдана шкода більш ніж на 6 тис. грн.

Свідок ОСОБА_12 який працює сторожем у Смілянській лікарні, повідомив суд, що 17.11.2020 року він не пропустив на прилеглу до лікарні територію автомобіль, яким керувала ОСОБА_6 . Наступного дня, коли він перебував на своєму робочому місці, ОСОБА_4 завдав йому один удар кулаком в область голови та висловлював погрози. Йому стало погано, він зателефонував дружині, яка працює також у лікарні, перебував у кабінеті в.о. головного лікаря ОСОБА_3 , де його опитували працівники поліції. До кабінету увійшли чотири особи, в тому числі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . У кабінеті розпочався ґвалт, крик, якісь вимоги.

Також було оглянуто відеозапис, долучений до матеріалів справи, з якого вбачається, що 4 особи прибули до Смілянської міської лікарні, ходять по коридору, оцінюють стан лікарні та дії осіб, які в ній працюють. Потім заходять до кабінету в.о. головного лікаря, в якому перебувать в.о. головного лікаря ОСОБА_2 , ОСОБА_12 , ОСОБА_1 та працівники поліції. Журналіст та інша особа підходять до ОСОБА_3 , вимагають якихось пояснень, ОСОБА_6 голосно розмовляє, вимагає звільнити лікарів, ОСОБА_4 здійснює зйомку, висказує особисті негативні оцінки щодо ОСОБА_7 , який декілька разів запитує у ОСОБА_4 щодо завдання ударів людині. З огляду на те, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 скорочується дистанція між ними встає поліцейський, після чергового зневажливого слова зі сторони ОСОБА_4 в адресу ОСОБА_7 , останній вибив телефон із його руки, який відлетів та розбив скло шафи.

Суд вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАп).

Відповідность за ст. 173 КУпАП настає за дрібне хуліганство.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне цього.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а тож підприємств, установ та організацій.

Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності та прав інших людей.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252 КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Крім того, суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Складаючи протокол працівник поліції вказує, що «ОСОБА_13 порушив громадський порядок, а саме нормальні умови діяльності державних органів, установ, що призвело до пошкодження майна у незначній формі».

Разом з тим, на думку суду, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_7 своїми діями порушив умови роботи Смілянської міської лікарні, пошкодження ж майна лікарні само по собі не є хуліганством так як відсутній мотив явної неповаги до встановлених у суспільстві правил та норм. Крім того, судом враховано, що керівник Смілянської міської лікарні не подав заяву про вчинення правопорушення та протокол не містить відомостей про потерпілого, а саме особи, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Суд вважає, що обставини, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджено належними доказами, тому провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 284, 289, 290, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП щодо ОСОБА_1 (протокол серії АПР18 № 515736) закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена потерпілим до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайнний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її проголошення Головуючий Н.А.Кирилюк