КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6021/20
Провадження № 3/552/51/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2021 року суддя Київського районного суду м. Полтави - Шиян В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Пермь, Росія, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт та ідентифікаційний код не встановлено, раніше до адміністративної відповідальності не притягалась,

-за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,-

встановив:

11.12.2020 року близько 00 год. 10 хв. за адресою пров. Шевченка, 5-А, в м. Полтаві, у приміщенні КП «ПОНД» ОСОБА_1 перебувала без будь-яких документів, що підтверджують особу, громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, чим порушила п.п. 2 п.10 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, суд дійшов до таких висновків.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність фізичних осіб та посадових осіб за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Диспозиція ст. 44-3 КУпАП є банкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до конкретних правил і норм, які регулюють відносини боротьби з інфекційними хворобами, зокрема до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. №641 зі змінами внесеними постановою КМУ № 1100 від 11.11.2020.

При цьому, суд зазначає, що згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України; в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень; не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63КонституціїУкраїни.

Суд наголошує, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватися виключно законом актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні. Встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить статтям 1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України. (п. 3.2 Рішення КСУ від 28 серпня 2020 року Конституційний суд України № 1-14/2020(230/20) у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень постанови Кабінету Міністрів України „Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів…).

Оскільки Конституція України, як зазначено в її ст. 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суд при розгляді справи має оцінювати зміст нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй (п. 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»).

Суд вважає, що пп.2 п. 10 постанови КМУ від 22 липня 2020 р. №641 обмежено конституційні права і свободи громадянина, що суперечить статтям 1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України, а тому такий нормативно правовий акт у частині відповідних обмежень не підлягає застосуванню судом при вирішенні справи про адміністративне правопорушення. На думку суду, порушення особою правил карантину, які встановлені не у конституційний спосіб, не є підставою адміністративною відповідальності. За таких обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з зазначеного, керуючись ст.44-3, п. 1 ст. 247 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня проголошення постанови.

Суддя В.М. Шиян