Справа № 513/2/21
Провадження № 3/513/18/21
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Коржан О.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника адвоката Реу Р.В., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого адвоката Малиняк В.А., розглянувши у режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ройлянка, Саратського району, Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , виданий 04 січня 2021 року органом 5144, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 ,

за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

20 грудня 2020 року о 15:15 годині ОСОБА_1 керував автомобілем MANT TGS 21.440, державний номер НОМЕР_3 , з причепом SCHMITS SKI 24, державний номер НОМЕР_4 , на автодорозі Київ-Чоп М-06 503 км., не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем FORD FOCUS, державний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який зупинився попереду. При зіткненні автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні 15 лютого 2021 року ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та показав, що 20 грудня 2020 року о 15:15 годині, на автодорозі «Київ Чоп» М-06 503 км, на перехресті дороги автомобіль FORD FOCUS, державний номер НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_2 , повертаючи не включив поворот і зупинився, внаслідок чого водій ОСОБА_1 допустив зіткнення з вказаним автомобілем. Також, ОСОБА_1 вказує, що світлові прибори автомобілю FORD FOCUS не горіли.

Також, захисник ОСОБА_1 адвокат Реу Р.В. зазначив, що світлові прибори автомобілю FORD FOCUS не горіли, а питання, щодо справності автомобіля FORD FOCUS не вирішено експертом у своєму висновку. Із висновку експерта є незрозумілим яким чином експерт дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху. У висновку експерта відсутня формула розрахунку швидкості, а також зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складено незаконно, у зв`язку з чим просив провадження у справі закрити, оскільки на момент розгляду справи закінчились строки визначені ст.38 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні 24 лютого 2021 пояснив, що 20 грудня 2020 року приблизно о 14:00 15:00 годині він рухався по автодорозі «КиївЧоп», здійснюючи поворот на с.Неслухів Львівської області, включив покажчик повороту, зупинився, щоб пропустити зустрічні автомобілі, під час зупинки відчув зіткнення в задню праву частину автомобіля.

Адвокат Малиняк В.А. у судовому засіданні зазначив, що винна ОСОБА_1 доведена матеріалами справи, у зв`язку з чим просив розглянути справу по суті, питання про закриття провадження залишив на розсуд суду.

Суддя, проаналізувавши доводи осіб, що беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, як усні, так і письмові, надані ними протягом усього розгляду справи, дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до загальних положень Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

З п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху слідує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Безпечна дистанція відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Відповідно до приписів п. 1.10 Правил дорожнього руху безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року про те, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, вважає за необхідне вказати на таке.

Тобто, положення КУпАП та висновки викладені у вказаному рішенні Конституційного Суду України та ЄСПЛ свідчить, що у такого роду провадженнях належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі передбачені ст. 280, та інших обставин, які мають значення для неї, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Проаналізувавши, у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані суддя установила, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є дійсною, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 20 грудня 2020 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів MAN TGS 21.440, державний номер НОМЕР_3 , причепом SCHMITZ SKI24, державний номер НОМЕР_6 , з автомобілем FORD FOCUS, державний номер НОМЕР_5 .

Після її настання дорожньо-транспортної пригоди було складного протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 014769 відносно ОСОБА_1 за порушення вимог пп. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно аналізуючи по суті питання, чи є дійсним факт порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху у цій дорожньо-транспортній пригоді, суддя ураховує, що матеріали цієї справи, пояснення учасників справи, та допустимі фактичні дані у розумінні ст. 251 КУпАП на підставі яких дійсно можливо у визначеному законом порядку встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення такого типу питань, та як наслідок, суддя вважає, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених Правил не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 наведеного Кодексу та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення Правил дорожнього руху України;

- схемою місця ДТП, що складена за місцем пригоди та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючи дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження. При цьому, зазначена інформація підтверджена підписами водіїв транспортних засобів, без жодних зауважень та застережень;

- висновком експерта від 27 квітня 2021 року №СЕ-19/114-21/3643-ІТ, який був наданий на виконання постанови судді Саратського районного суду Одеської області від 24 лютого 2021 року, яким встановлено, щодо питання про технічний стан зовнішніх світлових приладів автомобілю «Форд Фокус», державний номер НОМЕР_5 , не уявляється можливим, оскільки автомобіль в такому стані, в якому він перебував одразу після пригоди не представлений. В даній дорожній ситуації водій автопоїзда в складі автомобіля тягача «МАN», державний номер НОМЕР_3 та напівпричепа «Schmits Ski 24», державний номер НОМЕР_4 ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Форд Фокус», державний номер НОМЕР_5 , ця можливість обумовлювалася виконанням ним технічних вимог п.п.13.1, 13.3, 12.3 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було завад технічного характеру. Водій автомобіля «Форд Фокус», державний номер НОМЕР_5 ОСОБА_2 тільки своїми односторонніми діями не мав технічної можливості уникнути ДТП. З технічної точки зору, настання даної ДТП обумовлене діями водія автопоїзда в складі автомобіля тягача «МАN», державний номер НОМЕР_3 , та напівпричепа «Schmits Ski 24», державний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_1 , які полягали в невиконанні ним вимог п.п.13.1, 13.3, 12.3 ПДР.

З урахуванням того, у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Об`єктивна сторона складу порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, включає три обов`язкові ознаки: суспільно небезпечне діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху), суспільно небезпечні наслідки (спричинення ушкоджень), причинний зв`язок між діянням і наслідками. За практикою Верховного Суду (справа № 175/358/16-к, провадження №51-1819км18), зважаючи на орієнтири, викладені у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у постанові цього Суду від 20 листопада 2014 року (справа № 5-18кс14), у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність у їх діях складу порушення ПДР, потребує встановлення причинного зв`язку між діяннями (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку. Для правильного застосування норми закону про у таких випадках особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв.

В цій справі суддя ураховує черговість дій, які вчинив кожен із водіїв, та вважає, що у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди є дії водія ОСОБА_1 . Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які вказували «поза розумним сумнівом» про не порушення особою правил дорожнього руху здобуто не було та суду не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Разом з тим, згідно п. 7 ст. 247 КУпАП імперативно визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

За таких обставин, суд враховуючи той факт, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строки, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчилися, вважає за необхідне, на виконання імперативних вимог п. 7 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження у справі закрити.

В свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст.247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 38, 124, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 7) ст. 247 даного Кодексу.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К. Ю. Рязанова