ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 р. Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Марганецького ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого охоронцем «Максіпром ГРУПП», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Марганецьким ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області направлено до Марганецького міського суду Дніпропетровської області адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 012283, 08 листопада 2020 року о 15-34 год. ОСОБА_1 у громадському місці в м. Марганець по вул. Єдності, 86 висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян та штовхнув її до земельної канави, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

При наданні пояснень у суді, ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що обставини викладені в протоколі не відповідають дійсності, йому зателефонував знайомий ОСОБА_3 , попросив щоб він поїхав подивився, що відбувається на земельній ділянці яку він взяв в оренду. На ділянці працювали наймані люди, копали траншею для прокладення кабелю. На вказану ділянку приїхали активісти, серед яких була ОСОБА_4 . Вона почала знімати події на свій мобільний телефон, підійшла до нього, в порушення карантинних заходів, почала його знімати та совати йому в обличчя свій телефон. Він зробив їй зауваження та просив його не знімати, на що вона не реагувала. Нецензурною лайкою він в її адресу не висловлювався, як вона опинилася в канаві йому не відомо. Нецензурною лайкою в її адресу висловлювався ОСОБА_5 , який перебував з ним поряд, за що і був притягнутий до адміністративної відповідальності. Потерпіла сама провокувала конфлікт і чіплялася до них, також додав, що в його діях не було ознак ст. 173 КУпАП, так як він ніяких правопорушень не вчиняв.

Потерпіла ОСОБА_2 в судові засідання не з`являється, систематично подає заяви про перенесення судових засідань, посилаючись на поважність причин, які нічим не підтверджуються.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він є працівником поліції, того дня вони прибули на місце події за викликом. На земельній ділянці проводились роботи, а саме, викопувалась траншея для заміни електричного кабелю. Група активістів перешкоджала працівникам проводити роботи. Вони попросили документи на проведення робіт, але їм повідомили, що документи в орендатора, який на той час перебував у іншому місті. Між сторонами сталася перепалка, учасники акції почали руками закидати траншею. ОСОБА_1 намагався їм завадити. Адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 складено ним по ст. 173 КУпАП, сі слів ОСОБА_7 , яка являється активісткою. Особисто він, перебуваючи на місці події не чув, щоб ОСОБА_1 висловлювався в її адресу нецензурною лайкою. Яким чином ОСОБА_8 опинилася в траншеї йому не відомо, він особисто не бачив як вона туди потрапила, бачив як вона вже вилазила з відти. Протокол було складено зі слів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яка також являється активісткою.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що в той час він разом з ОСОБА_11 знаходились на території, на прохання спільного знайомого ОСОБА_3 . На земельній ділянці, яку він взяв в оренду проводилися роботи по заміні електричного кабелю. Група активістів, на чолі з ОСОБА_8 чинили працівникам опір. ОСОБА_8 почала їх знімати на свій телефон. ОСОБА_12 стояв мовчки, нікого не чіпав. ОСОБА_8 намагалася спровокувати конфлікт. Він особисто висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності, сплативши штраф. Як ОСОБА_8 опинилася в ямі він не бачив. Однак підтверджує, що ОСОБА_1 її туди не штовхав, так як перебував з ним поряд.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що він разом з товаришем ОСОБА_14 стояли біля кінотеатру, розмовляли. Події відбувалися на відстані від нього, приблизно тридцять метрів. Він бачив як жінка намагалася знімати на телефон ОСОБА_1 , який руками відводив її телефон, в канаву він її не штовхав. В самому конфлікті він участі не брав, однак спостерігав за всім зі сторони.

Вивчивши всі наявні докази, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, оглянувши відеоматеріал, наданий ОСОБА_1 у судовому засіданні, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення, в якості доказу вини ОСОБА_1 додано письмові пояснення ОСОБА_2 , відповідно до яких вона зазначила, що під час проведення акції протесту, невідомий їй чоловік висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, а також штовхнув її у викопаний рів, вказані пояснення не є достатнім доказом для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, так як ОСОБА_2 є стороною конфлікту, що виник між активістами та виконавцями робіт, тому її пояснення суд не може розцінювати як не зацікавлені.

Письмові пояснення ОСОБА_9 також не можуть бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, оскільки нею в поясненнях зазначено, що невідомий чоловік ображав нецензурною лайкою одну з учасників протесту ОСОБА_15 , яка здійснювала відеозйомку акції на власний телефон, та штовхнув її у викопаний рів. Дані пояснення не містять посилань на те, що саме ОСОБА_1 вчиняв незаконні дії. Крім того, дані пояснення суд не може розцінювати як об`єктивні та не зацікавлені, оскільки ОСОБА_9 сама являлася учасником акції протесту та була однією із сторін конфлікту.

Посадовими особами, якими був складено протокол про адміністративне правопорушення, суду ніяких інших доказів, які б підтверджували провину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП надано не було, у зв`язку з чим суд не має можливості встановити наявність даної події.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 3 ст.62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свободі протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи вище проведений аналіз доказів, враховуючи пояснення ОСОБА_1 , суд вважає доводи останнього на свій захист обґрунтованими, а його звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, які наведені в протоколі про адміністративне правопорушення такими, що не знайшли свого підтвердження в суді.

Відповідно до п. 1ст. 247 КпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає необхідним провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляцій-ним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула