Справа №: 646/2994/21
Провадження № 3/646/1189/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.21 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Проценко А.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена Чернігівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працює, одружений, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 122-4, 124 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №189813 від 30.04.2021 28 квітня 2021 року о 11 годині 55 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Харкові по бульвару Нетіченському, буд. 23А, здійснив рух заднім ходом, не впевнившись в безпечності та здійснив наїзд на транспортний засіб Hyindai Matrix, реєстраційний номер НОМЕР_2 . У результаті вищевказаних дій транспортним засобам були спричинені механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність статтею 124 КУпАП.

Відповідно до п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №189813 від 30.04.2021 28 квітня 2021 року о 11 годині 55 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Харкові по бульвару Нетіченському, буд. 23А, став учасником ДТП та з невідомих причин залишив місце події.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10.А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність статтею 122-4 КУпАП.

Відповідно до п. 2.10А ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, пояснив, що з правопорушенням за ст. 124 КУпАП згоден та вину свою визнає. Що стосується правопорушення за ст. 122-4 КУпАП вину не визнав, та зазначив, що він будь-якого звуку зіткнення або удару не відчув, будь-яких пошкоджень на автомобілі не побачив, умислу на залишення місця ДТП не мав, оскільки не знав, що таке сталося. Крім того, ОСОБА_1 просив звільнити його від судового збору, оскільки є інвалідом ІІ групи, на підтвердження чого надав копію посвідчення серії НОМЕР_3 .

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Вина ОСОБА_1 у адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №189815 від 30 квітня 2021 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 28 квітня 2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Отже, судом встановлено, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, яке передбачене ст. 124 КУпАП, що полягає у порушенні ним вимог п. 10.9 ПДР України. У зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, суд виходить з наступного.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Тобто, з суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, характеризується обов`язковою наявністю умислу.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер свого діяння, передбачала його шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Натомість, надані ОСОБА_1 пояснення свідчать про відсутність у нього умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а матеріали справи не містять доказів на спростування цих пояснень.

Аналізуючи докази, суд у відповідності до положення ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачить на її користь.

Європейський Суд з прав людини у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, суддя вважає за необхідне закрити провадження за ст. 122-4 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

При накладенні стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, особу правопорушника, який є інвалідом ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 30.11.2019, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП, провадження за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, закрити.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ч. 1 п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 як інваліда ІІ групи слід звільнити від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122-4, 124, п. 1 ч. 1 ст.247, ст.283-285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, при накладенні адміністративного стягнення на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.

Суддя Проценко А.М.