Справа№938/156/21
Провадження № 3/938/87/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно даних протоколу зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

в с т а н о в и в:

13.03.2021 о 00год. 07хв. в смт Веховина по вул. Жаб`євська Верховинського району Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Mercedes-220", державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в присутності двох свідків алкотестером «Drager Alcotest 6810», чим порушив вимоги 2.9 "а" ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до вимог ст.277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судові засідання 06.04.2021 (судова повістка вручена 25.03.2021 (а.с.11)), 27.04.2021(судова повістка вручена 10.04.2021(а.с.16)) та 25.05.2021 (судова повістка вручена 25.03.2021 (а.с. 21))не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи відносно нього, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень. Причини неявки суду не повідомив.

Тому, суд вважає, що відповідно до статті 277-2 КУпАП правопорушника було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

У своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року, суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Судом з достатньою мірою вжито всіх заходів для надання можливості ОСОБА_1 надати свої аргументи під час слухання справи у суді, а його неявка на переконання суду є обраним способом захисту спрямованого на уникнення від притягнення до адміністратвиної відповідальності. А тому завершення розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 жодним чином не призведе до порушення його процесуальних прав.

Згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 124, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

У розумінні статей 8, 256, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення повністю доведена та підтверджується матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №500500 від 13.03.2021, згідно якого водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Mercedes-220", державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в присутності двох свідків алкотестером «Drager Alcotest 6810», в присутності двох свідків;

-роздруківкою із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою газоаналізатора DragerAlcotest 6810, результат якого становить 1.58 ‰ (проміле);

-актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів 13.03.2021, згідно з яким огляд проводився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , результат тесту становить 1.58 ‰ (проміле), та у якому міститься підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про те, що він з результатом огляду згідний;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 13.03.2021, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 у їх присутності погодився пройти у встановленому законом порядку перевірку для визначення стану сп`яніння, за допомогою приладу «Драгер»;

-рапортом інспектора СРПП Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Шекеряка В. від 13.03.2021, згідно якого він доповідає про те, що 13.03.2021 ним спільно із старшим сержантом поліції Гріздаком І.І. здійснювалось патрулювання в смт Верховина та було зупинено транспортний засіб марки "Mercedes-220", державний номерний знак НОМЕР_1 , через технічну несправність транспортного засобу. Після зупинки вказаного транспортного засобу, його водію, було запропоновано надати посвідчення водія та реєстраційні документи, нащо останній надав лише реєстраційні документи на транспортний засіб. Надати посвідчення водія відмовився. В подальшому, під час розмови, встановлено, що вказана особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , а також що він має явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме - запах алкоголю з ротової порожнини. Водієві було запропоновано пройти тест на факт вживання алкоголю за допомогою приладу DragerAlkotest 6810 та останній в присутності двох свідків погодився на дану пропозицію. Продувши прилад результат тесту становив 1.58 ‰ (проміле). На громадянина ОСОБА_1 було складено постанову за ч.1 ст.126 КУпАП та протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

-постановою від 13.03.2021 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП;

-оглянутим та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом із нагрудної боді-камери поліцейського, записаним на CD-R диск, з якого вбачається, що 13.03.2021 о 00год 07хв. працівниками поліції було зупинено транспортний засіб державний номерний знак Mercedes-220", державний номерний знак НОМЕР_1 у зв`язку із технічною несправністю автомобіля. Під час спілкування із водієм даного автомобіля, працівниками поліції було встановлено, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння, тому водієві було запропоновано пройти тест на факт вживання алкоголю за допомогою приладу DragerAlkotest 6810 на що останній погодився у присутності двох свідків. При цьому суд звертає увагу на те, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 сам не заперечував факт вживання ним алкоголю та керування після цього транспортним засобом.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З урахуванням наведеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та обставини справи, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Разом з тим, суддя вважає необхідним зазначити, що на час ухвалення постанови, положення ст. 130 КУпАП викладено в редакції Закону України № 1231-IX від 16.02.2021року, який набирав чинності 17.03.2021 року, зокрема відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На час вчинення ОСОБА_1 правопорушення, стаття 130 КУпАП була викладена в редакції, яка передбачала відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Зазначені положення кореспондуються з положеннями ч.2 ст.58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом, як правопорушення.

Також ст.8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Враховуючи викладене, суд призначає адміністративне стягнення, виходячи із санкції ч.1 ст. 130 КУпАП в редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КУпАП, слід також стягнути з правопорушника судовий збір.

Керуючись стяттями 24,27, 40-1, 130 ч.1, 284, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень 00 копійок (десять тисяч двісті гривень нуль копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 454 гривні 00 копійок (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Джус Р.В.