№3/263/1980/2021
№263/5865/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Ковтуненко Вадим Олексійович, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого «ММК ім. Ілліча», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

02.05.2021 року о 18:10 год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Маріуполь, вул. Грушевського, буд.9, був учасником дорожньо-транспортної пригоди в якості пасажира. Місце зазначеної пригоди залишив, для встановлення особи громадянина були застосовані поліцейські заходи. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.5.4 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КпАП України.

Факт вчинення правопорушення підтверджується протоколом Серії ААБ №141753 від 11.05.2021 року та доданим до нього матеріалами.

ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій зазначив, що провину не визнає, оскільки не вчиняв ДТП, відповідно вини його не має.

Беручи до уваги рішення Європейського Суду з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу на приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу, за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, на підставі наявних матеріалів.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано наступні матеріали: пояснення ОСОБА_1 , схема місця ДТП від 02.05.2021 року, пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , рапорт поліцейського, фототаблиця.

Розглянувши вказані матеріали суддя приходить до наступного. Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст.122-4 КУПАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч.2 ст.251 обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейшейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод. Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної). Основними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких обставин в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП, оскільки суду не надано належних доказів, того що ОСОБА_1 був причетний до дорожньо-транспортної пригоди або мав умисел (прямий чи не прямий) на її скоєння.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Керуючись ст.122-4, п.1 ст.247, ст.283, ч.1 п.3 ст.284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга може бути подана до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Суддя В.О. Ковтуненко