запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/34/21Головуючий у 1-й інстанції Бредун Д.С.
Єдиний унікальний №337/3693/20Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Балицької О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20 листопада 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 25 серпня 2020 року о 23 годині 35 хвилин в м.Запоріжжя, вул.Воронезька, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Camry н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога відмовився, що підтверджується висновком лікаря від 25.08.2020 року №4176.

ОСОБА_1 визнано винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивував тим, що справу розглянуто за його відсутності, прибувши до медичної установи разом з працівниками поліції, лікар запропонував йому дихати в газоаналізатор Alcotest Drager. Оскільки він не довіряє приладу Alcotest Drager він просив взяти у нього на аналіз зразок його крові, на що лікарем йому було відмовлено. Крім того, суд у своїй постанові визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення 25.08.2020 року, проте події відбулись 24.08.2020 року.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Балицьку О.С., які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги, що 20.11.2020 року судове засідання відбулося без участі ОСОБА_1 , апеляційний суд виходить із наступного.

В своїй постанові суд першої інстанції зазначив, що в судовому засіданні 22.09.2020 року ОСОБА_1 заперечив свою вину та надав пояснення по суті. В судові засідання, призначені на 09.11.2020 року, 17.11.2020 року та 20.11.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, заявляючи клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку із хворобою.

Про кожне засідання ОСОБА_1 був повідомлений завчасно і належним чином, в тому числі, через свого захисника.

Приймаючи до уваги положення ч.2 ст.268 КУпАП щодо необов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП та процесуальну поведінку ОСОБА_1 щодо неявки у судові засідання, суд першої інстанції мотивовано розцінив такі дії, як намагання ОСОБА_1 затягнути процес з метою уникнути відповідальності. Тому суд обґрунтовано розглянув справу 20.11.2020 року без участі належним чином повідомленого ОСОБА_1 .

З таким висновком судді погоджується і апеляційний суд, оскільки сукупність зазначених обставин, викликає обґрунтовані сумніви в добросовісності користування ОСОБА_1 своїми процесуальними правами та обов`язками. До того ж права ОСОБА_1 було поновлено при апеляційному перегляді.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень підтверджується:

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №104989 від 25 серпня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, млява мова), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`янінні у встановленому законом порядку відмовився у медичному закладі у лікаря нарколога;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, в якому викладені ознаки алкогольного сп`яніння та зазначено, що огляд за допомогою Alcotest Drager 6810 не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від проходження;

- висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 25 серпня 2020 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від обстеження на стан сп`яніння.

Вказані докази узгоджуються з відомостями рапорту поліцейського Гуржій В.С. від 25.08.2020 року, в якому зафіксовано, що під час несення служби в Хортицькому районі в м.Запоріжжя, в складі екіпажу АП-703, спільно з лейтенантом поліції Шевченко Є.А. за адресою: м.Запоріжжя, вул.Воронезька, було помічено автомобіль Toyota Camry н/з НОМЕР_1 , водій якого порушив п.19.1 «а» ПДР України, а саме рухався без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби. Тому вказаний автомобіль було зупинено під керуванням ОСОБА_1 . При спілкуванні з водієм у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, млява мова). Водій на місці зупинки проходити огляд на стан сп`яніння категорично відмовився та виявив бажання пройти огляд в медичному закладі у лікаря - нарколога, де в свою чергу також відмовився від проходження.

Зі змісту відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , останній на пропозицію співробітників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу категорично відмовився, та вимагав проходження огляду саме в закладі охорони здоров`я. Також на відео зафіксовано, що до медичного закладу учасники поїхали, тільки після складення "направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

ОСОБА_1 прибув до лікаря закладу охорони здоров`я у супроводі поліцейських, приблизно через 1 годину після виникнення для цього підстав, та саме в ході огляду відмовився від його завершення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він бажає здавати кров, а не дихати у газоаналізатор, - не заслуговує на увагу. Відповідно до п.7 Розділу ІІІ. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, проведення лабораторних досліджень із отриманням біологічного матеріалу від особи, що перевіряється, є обов`язковим лише за для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, під впливом якої перебуває особа. Системний аналіз змісту пунктів 2-4 зазначеної Інструкції вказує на те, що встановлення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння може проводитись без лабораторних досліджень навіть шляхом звичайного огляду особи фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який (фельдшер) пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Вказану обставину, та відповідні наслідки лікар роз`яснював ОСОБА_1 , однак той продовжував відмовлятись від проходження процедури огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, порушення процедури огляду, та фіксації відмови особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, в результаті розгляду встановлено не було.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, і в разі відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з наведеним відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В той же час, при апеляційному розгляді встановлено, що в постанові суду допущено помилку у даті вчинення правопорушення та замість вчинення правопорушення 24 серпня 2020 року (як це підтверджується матеріалами справи) зазначено, що правопорушення вчинене 25 серпня 2020 року.

Проте, така помилка не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне змінити оскаржувану постанову в цій частині на підставі ст.294 КУпАП, уточнивши дату вчинення правопорушення.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 в цій справі змінити, зазначити, що подія мала місце 24 серпня 2020 року, а не 25 серпня 2020 року, як помилково вказано у постанові суду.

У решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 337/3693/20