Справа № 522/8593/21
Провадження № 3/522/6649/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року м.Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

З адміністративних матеріалів вбачається, що 16.04.2021 року о 22 год. 50 хв. в м. Одеса, вул. Дерибасівська, 12, ОСОБА_1 здійснював обслуговування клієнтів у ресторані «12 Мавп», де він працював помічником адміністратора, чим ОСОБА_1 порушив Постанову КМУ 1236 від 09.12.2020 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44- КУпАП.

За вказаним фактом був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 149777 від 16.04.2021 року.

ОСОБА_1 будучи повідомленим належним чином про день, час та місце слухання справи до суду не з`явився. В судовому засіданні адвокат захисник Шерстюк П.П. заявив клопотання про закриття провадження по справі, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання на конкретну норму Постанови КМУ 1236 від 09.12.2020, яку було порушено ОСОБА_1 , відсутні докази роботи закладу «12 Мавп» у заборонений спосіб, ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, а матеріали справи не містять доказів, що до його службових обов`язків належить встановлення режиму та способу роботи закладу.

Згідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

У складеному протоколі серія ВАБ № 149777 від 16.04.2021 року міститься посилання на порушення ОСОБА_1 . Постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», однак у протоколі відсутні посилання на конкретні положення вказаної постанови. Таким чином неможливо встановити, які саме правила карантину були порушені.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Однак до даного протоколу на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, не було надано пояснення осіб, інших пояснень свідків чи понятих, документів які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Будь-яких доказів вчинення протиправних дій особи та роботи закладу громадського харчування у заборонений спосіб матеріалам справи не містять.

Щодо роботи закладу, суд приходить до наступного висновку. Аналізуючи положення п.п. 1 п. 3-5 Постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в редакції на день складання протоколу на території регіонів, на яких установлений "червоний рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос і закладів громадського харчування в аеропортах.

Тобто об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення полягає в діях, направлених на здійснення господарської діяльності, яка передбачає приймання відвідувачів. При цьому зазначені дії повинні вчинятись самим суб`єктом господарювання (якщо мова йде про фізичну особу-підприємця), його власником або уповноваженим ним органом/посадовою особою (якщо мова йде про суб`єкт господарювання - юридичну особу).

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання. Надані працівниками поліції матеріли не містять доказів перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах зі будь-яким суб`єктом господарювання, відтак посилання працівників поліції в протоколі на те, що останній може бути суб`єктом інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є хибними та суддею відхиляються.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (даліЄСПЛ) в справі «Allen проти Сполученого Королівства» така практика, коли суддя є одночасно і стороною обвинувачення, і представником судової влади чинить негативний вплив на неупередженість судів; практичну реалізацію принципу рівності сторін і змагальності.

Таким чином, вказане рішення ЄСПЛ стосується всіх посадових осіб, які складають протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, а потім направляють на розгляд до суду відповідно до вимог КУпАП.

Суд в своїх прецедентних рішеннях зазначив, що практичність та ефективність гарантій при тлумаченні та застосуванні положень Конвенції стосується і права, закріпленого в статті 6 пункту 2 Конвенції - презумпції невинуватості (справи «Allen проти Сполученого Королівства», рішення від 12 липня 2013 року п.п.92-93, «Allenet de Ribemont проти Франції», рішення від 10 лютого 1995 року, п. 35).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази, надані Управлінням патрульної поліції в Одеській області, та надавши їм оцінку, судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

З врахуванням наявних матеріалів у справі, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, а тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 44-3, 251, 247 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси В.В. Іванов