Справа №443/127/21
Провадження №3/443/75/21
ПОСТАНОВА

іменем України

21 січня 2021 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли із Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , працюючу реалізатором магазину «Ангеліна» м.Жидачів,

за частиною 1 статті 44-3 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №704910 від 08.01.2021, ОСОБА_1 08.01.2021 о 10 год 43 хв в магазині «Ангеліна» за адресою: АДРЕСА_2 а здійснювала приймання відвідувачів у вищевказаному магазині, який проводить діяльність у сфері торгівельного і побутового обслуговування населення, чим порушила пункт 3 підпункт 4 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, в зв`язку з чим її дії кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 44-3 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 надала пояснення, за змістом яких вона працює продавцем у магазині «Ангеліна» у м. Жидачів. 08.01.2021 дійсно на телефонну вимогу власника магазину вийшла на роботу і здійснювала відпуск товару у магазині.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить такого висновку.

Згідно з приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тобто при розгляді справи суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до статті 252 КУпАП.

Водночас, за змістом статей 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами статей 213, 221 КУпАП є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями статті 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 44-3 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Підпунктом 4 Пункту 3 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», передбачено, що додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі виключно товарами, що належать до продуктів харчування, на торговельних площах, не менш як 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, лікарськими засобами, виробами медичного призначення, засобами гігієни, засобами зв`язку, ветеринарними препаратами, кормами, насінням, засобами захисту рослин. Торговельна діяльність іншими групами товарів може відбуватися лише із здійсненням адресної доставки замовлень; торгівлі пальним; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, перукарень та салонів краси за попереднім записом.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено пояснення ОСОБА_1 від 08.01.2021, в яких остання зазначила, що вона працює продавцем у магазині ритуальних послуг « ОСОБА_2 », власником якого є ОСОБА_3 , який зателефонував їй і повідомив про необхідність вийти на роботу та обслужити клієнтів, у яких похорон.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП, суддя звертає увагу на таке.

За змістом закону склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно з приписами статті 65 Господарського кодексу України, посадова особа це особа, в якої наявні організаційно-розпорядчі або адміністративно господарські функції.

Зокрема, організаційно-розпорядчі функції полягають у здійсненні керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах та організаціях (планування роботи, організація праці, забезпечення трудової дисципліни тощо). Такі функції здійснюють, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних чи комунальних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідувачі відділів, лабораторій) та їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири) тощо.

Адміністративно-господарські обов`язки включають повноваження з управління або розпорядження державним, комунальним чи колективним майном, що полягає в установленні порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпеченні контролю за цими операціями тощо. Такі повноваження у тому чи іншому обсязі мають начальники планово-господарських, постачальних, фінансових відділів та служб, завідувачі складів, магазинів, майстерень, ательє, їх заступники, керівники відділів підприємств, відомчі ревізори та контролери тощо.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП, уповноваженою особою надано:

протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №704910 від 08.01.2020, згідно з яким ОСОБА_1 08.01.2021 о 10 год 43 хв в магазині «Ангеліна» за адресою: АДРЕСА_2 а здійснювала приймання відвідувачів у вищевказаному магазині, який проводить діяльність у сфері торгівельного і побутового обслуговування населення, чим порушила пункт 3 підпункт 4 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 (а.с.4);

пояснення ОСОБА_4 , в яких він ствердив про те, що він є власником магазину ритуальних послуг у АДРЕСА_2 (а.с.5);

поясненнями ОСОБА_1 по суті правопорушення (а.с.6) та даними нею у суді добровільно, за власної згоди, які узгоджуються між собою, та підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

З долучених до справи документів вбачається, що ОСОБА_1 є лише найманим працівником, а не безпосереднім суб`єктом, що здійснює господарську діяльність, тому в розумінні частини 1 статті 44-3 КУпАП остання не є суб`єктом вказаного правопорушення.

Суддя звертає увагу на те, що до матеріалів справи не додано будь-яких належних та допустимих доказів, що підтверджують здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності.

Суд не вдається до оцінки наявності в діях ОСОБА_1 ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не є суб`єктом вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП.

Виходячи з положень статті 8 та статті 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, судом в ході розгляду справи встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 44-3 КУпАП, оскільки вона не є суб`єктом вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності суд вважає недоведеним вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП, а тому, беручи до уваги принцип, закріплений в статті 62 Конституції України, який передбачає, про те що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, доходить переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3, що згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі.

Керуючись статтями 245, 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 44-3 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів