Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1992/20
Провадження № 3/945/368/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 червня 2021 року м.Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Войнарівський М.М., за участю секретаря судового засідання Куртія О.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві матеріали, які надійшли з Відділення поліції №5 Миколаївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ст.44-3 КУпАП (в редакції Закону, чинній на день скоєння адміністративного правопорушення),-

встановив:

На адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП (в редакції Закону, чинній на день скоєння адміністративного правопорушення).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 14.11.2020 року о 10 годині 50 хвилин ОСОБА_1 , будучи продавцем магазину ПП ОСОБА_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , знаходилася в приміщенні магазину без засобів індивідуального захисту. Крім того, у магазині було відсутнє маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п.1 п.10 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та п.п.13 п.10 Постанови Кабінету Міністрів України №1100 від 11.11.2020 року Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. причини неявки суду не повідомила. Судова повістка про виклик ОСОБА_1 до Миколаївського районного суду Миколаївської області була направлена на адресу, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.п.1 п.10 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 на території України на період дії карантину забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Згідно з вимогами п.п.13 п.10 Постанови Кабінету Міністрів України №1100 від 11.11.2020 року Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 на території України на період дії карантину забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, в яких, у тому числі, не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра.

Відповідно до ст.41 ЗУ Про захист населення від інфекційних хвороб №1645-ІІІ від 06.04.2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП (в редакції Закону, чинній на день скоєння адміністративного правопорушення), підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема: даними, встановленими протоколом про адміністративне правопорушення Серія ВАБ 168429 від 14.11.2020 року (а.с.1).

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.44-3 КУпАП (в редакції Закону, чинній на день скоєння адміністративного правопорушення) тобто, порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

При обранні виду і розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно з положеннями п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у тому числі за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строки накладення адміністративного стягнення закінчились по відношенню до ОСОБА_1 то провадження у справі про адміністративне порушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.38, ст.44-3 КУпАП (в редакції Закону, чинній на день скоєння адміністративного правопорушення), ст.ст. 221, 252, 280, 283, 284 КУпАП суд,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП (в редакції Закону, чинній на день скоєння адміністративного правопорушення).

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП (в редакції Закону, чинній на день скоєння адміністративного правопорушення) закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів.

Суддя М.М.Войнарівський