03.06.2021 Справа № 337/2978/21
Провадження № 3/337/969/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Гнатик Галина Євгенівна, розглянувши адміністративний протокол серії ВАБ № 028052, матеріали додані до протоколу, що надійшли з ДОП СП ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за статтею 173-2 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

15.03.2021 року до Хортицького районного суду м.Запоріжжя надійшов адміністративний протокол серії ВАБ № № 028052 від 25.03.2020 року відносно ОСОБА_1 у якому зазначено про те, що ОСОБА_1 , 15.03.2021 року, о 19-00 годині, перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї тещі ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим скоїв адміністративне правопорушення за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП.

Постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 09.06.2020 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав. Суду пояснив, що дійсно 15.03.2021 року він перебуваючи у кімнаті, де він проживає разом з дружиною та двома дітьми, посварився з дружиною, відразу після сварки він пішов з дому, тещу не бачив та їй не погрожував.

Допитана у якості свідка ОСОБА_3 суду пояснила, що 15.03.2021 року між нею та чоловіком стався конфлікт на побутовому підґрунті, після чого він пішов з дому, з матір`ю він не бачився, а тому він не міг на її адресу лаятися та їй погрожувати. Коли її мати викликала поліцію їй не відомо. Крім того зазначила, що її мати - ОСОБА_2 вживає алкогольні напої, після чого починає писати заяви в поліцію на її чоловіка та скаржитися.

Відповідно до КУпАП, підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши складений відносно ОСОБА_1 протокол, матеріали, які додані до протоколу, суд приходить до наступних висновків.

Протокол серії ВАБ № № 028052від 25.03.2021 року, складений на підставі протоколу прийняття заяви ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.03.2021 року, яка зазначила, що просить притягти до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який 15.03.2021 року, о 19-00 годині, перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_1 , виражався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою (а.с.4).

Долучені до протоколу про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 матеріали, не містять жодних доказів, які підтвердили б доводи ОСОБА_2 , викладені у протоколі про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію. Свідки події не зазначені. З письмових пояснень ОСОБА_1 від 25.03.2021 року, вбачається, що 15.03.2021 року він посварився з дружиною та пішов з дому, тещу не бачив.

Так, ст. 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості: "Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь".

У рішенні № 23-рп/2010 від 22.12.2010 року Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

З цього випливає, що обов`язок доводити вину, як складова презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Крім того, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися до кримінальним цілей, застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 39 рішення «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року, заява № 16347/02, п. 1 резолютивної частини рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року, заява № 17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Оцінюючи всі докази, додані до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до переконання, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адмінправопрорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, вищевказане, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.. 173-2 ч. 2 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги або протесту прокурора через Хортицький райсуд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її оголошення.

Суддя: Гнатик Г.Є.