ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/819/20/21 Доповідач: Калініна О.В.
Категорія: 472 МК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі:

судді Калініної О.В.

при секретарі Осипенко С.С.

за участю представника Чорноморської

митниці Держмитслужби Стойчева М.І.

адвокатів Волкова А.С.

Богданцевої І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Чорноморської митниці Держмитслужби на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 18 серпня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ст. 472 МК України,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 18 серпня 2020 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення №0028/50800/20 від 10.02.2020 року у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі Чорноморська митниця Держмитслужби просить скасувати постанову суду відносно ОСОБА_1 , як незаконну.

Прийняти нову постанову, якою визнати винним та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 472 МК України із застосуванням до нього адміністративних стягнень у вигляді: штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товару, безпосереднього предмету порушення митних правил, тобто в сумі 289471,33 грн. та конфіскації товару паливного мазуту у кількості 21,372 тон.

Відповідно до ч.2 ст.541 МК України здійснити виконання рішення суду у частині конфіскації товару паливного мазуту у кількості 21,372 тон, шляхом стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі вартості зазначеного товару, тобто 289471, 33 грн.

У відповідності до ст.519,520 МК України вирішити питання про відшкодування ОСОБА_1 витрат Чорноморської митниці Держмитслужби на проведення товарознавчої експертизи у справі про порушенням митних правил у розмірі 2160 грн.

Апелянт вказує, що постанова суду є необґрунтованою, винесена без врахування фактичних обставин справи, без дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

Посилається на те що 10.02.2020 року з метою здійснення митного контролю та оформлення вибуття із України т/х «TIZIANA» капітан судна ОСОБА_1 безпосередньо на борту судна надав митному наряду документи, які були підписані ним як капітаном судна та посвідчені судовою печаткою.

Під час аналізу інформації були виявлені недостовірні дані зазначені в IMO SHIP STORES DECLARATION від 03.02.2020 року стосовно кількості мастильних матеріалів Lub.Oil в якій ця кількість складала 28584 л, тоді як в аналогічній декларації від 10.02.2020 року кількість мастильних матеріалів складала вже 50027 л, хоча постачання паливно мастильних матеріалів під час стоянки судна не відбувалося.

Подані ОСОБА_1 документи були прийняті до митного оформлення 10.02.2020 року і в цей же день у проміжок часу з 11 год. до 12 год. у присутності старшого механіка т/х «TIZIANA» Малько О.О. головним державним інспектором Чорноморської митниці ОСОБА_2 було здійснено вимірювання пального у паливних цистернах. Повторні заміри важкого пального проводилися з 18.00 до 18.30 год., при цьому методика замірів та підрахунків була така сама як і при проведенні перших замірів важкого пального.

В результаті замірів виявлено, що фактично на борту судна знаходиться на 21.372 тон паливного мазуту більше, ніж було задекларовано ОСОБА_1 .

Відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 472 МКУ.

Вказує, що суд дійшов помилкового висновку про те, що суднові припаси не є товаром і не підлягають обов`язковому декларуванню.

Згідно приписів ст. 335 МК України під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, зокрема водним транспортом, декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі такі документи та відомості, як декларація про припаси (суднові припаси), яка містить, зокрема, відомості про найменування суднових припасів, що є в наявності на судні та їх кількість.

Відповідно до п.48 ст.4 МК України припасами є зокрема товари, необхідні для експлуатації і технічного обслуговування транспортних засобів на шляху прямування та у пунктах проміжних стоянок чи зупинок (у тому числі пально-мастильні матеріали), крім запасних частин та устаткування, які знаходяться у транспортних засобах на момент прибуття на митну територію України або доставляються на них під час перебування на цій території.

Аналогічна норма щодо декларування припасів міститься у Конвенції про полегшення міжнародного морського судноплавства 1965 року.

З огляду на положення п. 57 ст. 4 МК України, припаси у розумінні МК України є товарами.

У зв`язку з не поданням передбачених Конвенцією про полегшення міжнародного морського судноплавства 1965 року документів жодним із засобів зв`язку, у тому числі і засобами функціонуючої у Миколаївському морському торговельному порту системи ІСПС, уповноваженою службовою особою було прийнято рішення про проведення митного оформлення та митного контролю вибуття судна т/х «TIZIANA» на його борту, а також за розпорядженням керівництва митниці, до складу митного наряду було залучено співробітників управління ЗПК та ПМП Чорноморської митниці Держмитслужби.

З метою здійснення митного контролю та оформлення вибуття з України т/х «TIZIANA», капітаном судна ОСОБА_1 безпосередньо на борту судна було надано документи, які були підписані ним та посвідчені судновою печаткою.

Під час перевірки наданих документів були виявлені недостовірні дані, зазначені у IMO SHIP STORES DECLARATION від 03.02.2020 року стосовно кількості мастильних матеріалів (Lub. Oil), аналогічна невідповідність була виявлена і у GENERAL DECLARATIONS (Генеральних деклараціях) від 03.02.2020 року та 10.02.2020 року.

Згідно з даними вказаними у GENERAL DECLARATIONS (Генеральних деклараціях) від 10.02.2020 року та IMO SHIP STORES DECLARATION (декларація про суднові запаси) від 10.02.2020 року, капітан судна ОСОБА_1 заявив про переміщення через митний кордон України на борту вказаного судна товарів (суднові припаси), у тому числі, товару - паливного мазуту (FUEL OIL) у кількості 571,6 мт.

Постановою КМУ від 21.05.2012 року №451 передбачено можливість у пунктах пропуску через державний кордон з метою перевірки відомостей зазначених у поданих для митного контролю документах, здійснення митного огляду суден.

Пунктом 12 вказаної постанови визначено, що однією з підстав, за наявності якої органами доходів і зборів може проводитися огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення є виявлення у поданих документах недостовірних даних.

Відповідно до ст. 338 МК України старшим митного наряду державним інспектором Осипенко В.М. було прийнято обґрунтоване рішення про проведення митного огляду судна «TIZIANA», про що було оголошено капітану судна та судновому агенту.

Відповідно до ч 1 ст. 491 МКУ підставами для порушення справи про порушення митних правил, є зокрема безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Підставами для проведення огляду т/х «TIZIANA» були:

-заявлені ОСОБА_1 у декларації про суднові припаси від 10.02.2020 року недостовірні відомості про кількість паливно-мастильних матеріалів на борту вказаного судна;

-перевірка достовірності відомостей щодо найменування та кількість суднових припасів у тому числі паливно-мастильних матеріалів, що зазначені у Декларації про суднові припаси від 10.02.2020 року;

-для проведення огляду транспортних засобів комерційного призначення за вищевказаними підставами, не потрібно одержувати письмове рішення начальника митниці або особи, яка виконує його обов`язки.

Огляд судна здійснювався за участю членів екіпажу т/х «TIZIANA», які були призначені капітаном судна ОСОБА_1 , а тому в уповноваженої службової особи був відсутній обов`язок зазначати у акті огляду судна всі підстави для проведення огляду.

Підставою для порушення митних правил та складання протоколу про порушення митних правил від 10.02.2020 року відносно ОСОБА_1 є безпосереднє виявлення посадовою особою митниці головним державним інспектором ОСОБА_2 порушення митних правил.

10.02.2020 року з 11 до 12 год. у присутності старшого механіка ОСОБА_3 було здійснено вимірювання пального у паливних цистернах т/х «TIZIANA», за результатами вимірювання старший механік заявив, що заміри пального можуть бути хибними через низьку температуру забортної води. З метою усунення можливих згустків (тромбів) мазуту у вимірювальних трубках за розпорядженням капітана, силами екіпажу здійснювалася прочистка вимірювальних трубок, який тривав до 16.40 год.

Повторні заміри важкого пального проводилися уповноваженою службовою особою за участю старшого механіка ОСОБА_3 , який повідомив, що вимірювальні трубки прочищені, та інших механіків цього судна, при цьому, методика замірів та підрахунків була ідентичною, як і при проведенні перших замірів.

Після проведення підрахунків ОСОБА_2 було встановлено, що фактично на борту судна знаходиться 592,972 т. паливного мазуту, тобто на 21,372 т. паливного мазуту більше, ніж було задекларовано капітаном судна ОСОБА_1 .

Результати замірів та підрахунків були відображені у акті догляду паливних цистерн від 10.02.2020 року та у протоколі про митне обстеження в справі про ПМП №0028/50800/20 від 10.02.2020 року.

У зазначеному акті, старший механік ОСОБА_3 виклав свої зауваження.

ОСОБА_1 , не погоджуючись із протокол про адміністративне правопорушення, також виклав свої зауваження, проте вони не відповідають дійсності.

Вказує, що згідно з відомостями зазначеними у акті вимірювання кількості (ваги) вантажу на судні (draft survey report від 10.02.2020 року), що наданий ОСОБА_1 , станом на 05 год. 25 хв., диферент судна дорівнював майже 0,03 м. (9,711-9,683). А відтак, на думку апелянта, у разі здійснення 06 год. 10.02.2020 року відповідних замірів важкого пального, та наявності пробок (згустків) пального, третій механік судна мав би отримати значення кількості паливного мазуту приблизні до замірів, отриманих ОСОБА_2 , тобто 592,972 т., а не менше, як це було відображено у «draft survey report» від 10.02.2020 року 571,6 т.

Не відповідає дійсності твердження капітана ОСОБА_1 і про те, що до початку здійснення митного контролю та оформлення т/х «TIZIANA», працівникам митниці був наданий технічний акт щодо закупорювання вимірювальних трубок у танках з важким пальним, оскільки цей документ не надавався, не було його долучено і до письмових пояснень ОСОБА_1 .

Суперечать фактичним обставинам і посилання ОСОБА_1 про те, що вимірювальні трубки усіх паливних танків з паливним мазутом мають пробки через згущення пального внаслідок низьких температур, оскільки з пояснень старшого механіка та капітана судна слідує, що починаючи з 11.40 год. до 16.40 год., тобто 5 годин поспіль, паливний мазут прогрівався паром під тиском при температурі 120 градусів за ОСОБА_4 , поряд з цим, силами екіпажу здійснювалась механічна прочистка вимірювальних трубок, шляхом проштовхування можливих пробок до дна відповідного танка.

Таким чином, після проведення вищевказаних заходів, була об`єктивна можливість у разі наявності у замірних трубках пробок зі згустками мазуту, ліквідувати їх та достовірно вимірювати кількість паливного мазуту в танках судна, що і було зроблено.

Звертає увагу, що при проведенні повторних вимірювань важкого пального від старшого механіка ОСОБА_3 жодних зауважень щодо наявності закупорювання та пробок у вимірювальних трубках не надходило і лише після проведення розрахунку та встановлення фактичної кількості пального, старший механік та капітан знову заявили про необ`єктивність вимірювання.

Апелянт не погоджується з експертним висновком Одеського національного морського університету, наданого стороною захисту щодо неможливості вимірювання важкого пального у зв`язку з погодними умовами, зазначає, що висновок експерта зроблено без виїзду на т/х «TIZIANA» та безпосереднього вимірювання пального і його температури.

Презюмує, що у тому разі, коли паливо в танках FO 1, FO 2p та FO 2s дійсно застигло, при цьому об`єм палива в танках FO serv 1, FO serv 2 та FO setl дорівнює 28 мт та паливо неможливо було б перекачати в танки FO 1, FO 2p та FO 2s.

А тому, на думку апелянта, зазначеного об`єму не вистачить навіть на 1 добу експлуатації даного судна, при цьому звертає увагу, що судно здійснювало відправку з Миколаївського морського порту, а відтак йому потрібно було безперебійно експлуатувати двигун.

Вказує, що термін POUR POINT в перекладі означає, як температура застигання, однак стосовно палива цей термін визначає температуру, коли паливо не дозволяється перекачувати через високу в`язкість з метою збереження паливної системи від закупорювання. При температурі +6 паливо VLSFO зберігає достатню в`язкість для дії закону сполучених судин.

Наголошує на тому, що 10.02.2020 року до прибуття комісії-митного наряду на борт судна, механіки самостійно вимірювали важке пальне у танках судна, визначивши його кількість, про що склали акт, при цьому зауважень щодо недостовірноті замірів пального не було зазначено в акті.

Відповідно до товарознавчої експертизи, проведеної під час судового розгляду, висновком Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області №120-0343 від 06.05.2020 року визначено вартість товару «паливний мазут» у кількості 21,372 т., що становить 289471 грн. 33 коп.

Апелянт зазначає, що відповідно до матеріалів справи, капітан судна ОСОБА_1 не намагався виправити будь-які помилки у декларації про суднові припаси.

На думку апелянта, склад правопорушення, передбачений ст. 472 МК України, носить формальний характер та не передбачає у якості обов`язкової ознаки наявність шкідливих наслідків, які спричиняються внаслідок вчинення особою інкримінованого правопорушення, відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Звертає увагу, що судом першої інстанції під час розгляду справи не вивчалися результати замірів та підрахунків важкого пального (паливного мазуту), які були відображені у акті догляду паливних цистерн від 10.02.2020 року та у протоколі про митне обстеження в справі про ПМП №0028/50800/20 від 10.02.2020 року, фотоскановані зображення з монітору судна т/х «TIZIANA» щодо температури пального.

Не взяті до уваги свідчення уповноваженої службової особи ОСОБА_2 про обставини вимірювання пального у паливних цистернах судна, виявлення порушення митних правил, які викладені у протоколі опитування від 12.05.2020 року, які мають доказове значення у справі.

Судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні клопотання про виклик до суду для надання пояснень ОСОБА_2 , що на думку апелянта свідчить про порушення судом ст. 280 КУпАП та 501 МК України.

До матеріалів справи долучені копії свідоцтво про підвищення кваліфікації ОСОБА_2 , які на думку апелянта свідчать про достатній рівень кваліфікації для здійснення замірів та підрахунків важкого пального у паливних цистернах.

Посилається також і на практику Центрального районного суду м. Миколаєва та Миколаївського апеляційного суду при розгляді справ про порушенням митних правил, передбачених ст. 472 МК України.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.

Під час апеляційного розгляду представник Чорноморської митниці Держмитслужби Стойчев М.І. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Адвокати Волков А.С., Богданцева І.В. заперечував проти задоволення апеляційних вимог.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, заяви про відкладення апеляційного розгляду не подавав.

Адвокати Волков А.С., Богданцева І.В. вважали можливим здійснити апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_1 , вказавши про узгодженість із ним позиції захисту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та безпосередньо дослідивши докази, на які посилалися учасники справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Мотиви Суду.

На підставі положень ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Згідно вимог ч 5 ст. 529 МКУ постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Відповідно до приписів ст. 486 та ст. 489 МКУ, ст.280 КУпАП завданнями провадження у справах про порушення митних правил та справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення необхідно дотримуватися принципів диспозитивності, свободи в поданні учасниками справи суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на захист, верховенства права, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, спрямованої на додержання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої стандарти та вимоги кримінального провадження поширюються на провадження у справах про адміністративні правопорушення та про порушення митних правил ( справа "Надточій проти України" рішення від 15.05.2008 року, справа Озтюрк проти Німеччини " рішеня від 21.02.1984 року , «Маліге проти Франції» рішення від 23.09.1998 року, «Гурепко проти України » від 08.04.2010 року).

Статтею 8 МКУ визначено, що митна справа здійснюється, зокрема на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Статтею 7 КУпАП гарантовано забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення, зокрема: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності із законом.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачаться, що 10.02.2020 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил, в якому зазначено, що 10 лютого 2020 року в зоні митного контролю в м/п «Миколаїв-морський» в Миколаївському морському порту, при здійсненні митного контролю та оформлення т/х TIZIANA (ТІЗІАНА), прапор Мальти, який вибував до Марокко, капітаном вказаного судна ОСОБА_1 було заявлено в переліку суднових запасів (IMO SHIPS STORES DECLARATION) від 10.02.2020 р. та у Загальній декларації (GENERAL DECLARATION) від 10.02.2020 р. про наявність на борту вказаного судна 571,6 тон паливного мазуту. Того ж дня в ході проведення огляду паливних танків вказаного судна митним органом було виявлено, що фактично на судні знаходиться 592,972 тон паливного мазуту, що на 21,372 тон паливного мазуту вартістю 306252,38грн. більше, ніж було задекларовано капітаном т/х TIZIANA (ТІЗІАНА), прапор Мальти, ОСОБА_1 . Таким чином, 10.02.2020 року при здійсненні митного оформлення т/х TIZIANA (ТІЗІАНА), прапор Мальти, капітан вказаного судна ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точні та достовірні відомості про кількість на борту судна паливного мазуту в кількості 21,372 тон.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 472 МКУ за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, виходив зокрема із того, що:

- пальне, що міститься у стандартних баках тимчасово ввезених транспортних засобів та до яких не застосовується митна процедура не є товаром у розумінні ст. 472 МКУ, а надання окремої митної декларації на припаси, які знаходилися на судні на момент його прибуття, не є обов`язковим під час вибуття судна за межі митної території України;

- митний огляд суднових запасів проведено з підстав не передбачених ст. 338 МКУ та Вичерпним переліком підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення органами доходів і зборів України;

- за обставин, в яких проводився огляд суднових запасів, неможливо об`єктивно визначити фактичну кількість мазуту, що була на борту судна.

Апеляційний суд не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що суднові припаси не є товаром і що вони не підлягають обов`язковому декларуванню, оскільки такий висновок ґрунтується на помилковому тлумаченні вимог ст. 4, 224-225, 257, 472 МКУ і доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

Згідно з статтею 335 Митного кодексу України, під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі серед іншого такі документи та відомості при перевезенні водним транспортом:

- генеральну декларацію, що містить, зокрема, найменування та опис судна, відомості про його реєстрацію та національну належність, прізвище капітана, прізвище та адресу суднового агента;

- декларацію про вантаж, яка містить, зокрема, відомості про найменування портів відправки, портів заходу судна, завантаження та вивантаження товарів, першого порту відправки товарів, порту вивантаження товарів, що залишаються на борту, перелік коносаментів або інших документів, що підтверджують наявність та зміст договору морського (річкового) перевезення, кількість вантажних місць товару, опис та вид упаковки товарів, які підлягають вивантаженню у даному порту;

- декларацію про припаси (суднові припаси), яка містить, зокрема, відомості про найменування суднових припасів, що є в наявності на судні, та їх кількість.

Відповідно до ст. 225 МК України інформація на припаси, що переміщуються через митний кордон зазначається у митній декларації на припаси і обмежується мінімумом відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю.

Отже припаси, що переміщуються через митний кордон України підлягають декларуванню.

Частиною 3 статті 224 МК України встановлено, що припаси, необхідні для експлуатації технічного обслуговування транспортних засобів, які прибувають на митну територію України, звільняються від оподаткування митними платежами за умови, що вони залишаються на борту судна цих транспортних засобів під час перебування на цій території.

Статтею 257 Митного кодексу України, передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України (ч.1 ст.318 МК України).

Відповідно до п. 16 "Типової технологічної схеми здійснення контролю водних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №451, для здійснення митного контролю капітан судна або інша особа, що входить до командного складу судна і належним чином уповноважена на це капітаном, подає документи, передбачені Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 58 Кодексу торговельного мореплавства України, капітан судна внаслідок свого службового становища визнається представником вантажу або плавання, а також позовів, що стосуються довіреного йому майна, якщо на місці немає інших представників судновласника або вантажовласника.

Статтею 472 Митного Кодексу України передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Згідно п.57 ч.1 ст.4 МКУ товари це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Відповідно до п.п. "б" п.48 ч.1 ст.4 вказаного Кодексу припаси це зокрема, товари, необхідні для експлуатації і технічного обслуговування транспортних засобів на шляху прямування та у пунктах проміжних стоянок чи зупинок, крім запасних частин та устаткування, які знаходяться у транспортних засобах на момент прибуття на митну територію України або доставляються на них під час перебування на цій території.

Суднові запаси відповідно до положень ст. 223, 224 МКУ звільнені від оподаткування митними платежами, однак це не вказує на те, що суднові запаси не підлягають обов`язковому декларуванню.

Отже, враховуючи викладене, висновок суду про те, що суднові запаси, до яких відноситься пальне, не є товаром, і що суднові припаси не підлягають декларуванню, є помилковим і такий висновок не може бути покладений в основу рішення, як підстава для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 .

Зважаючи на це, із мотивувальної частини постанови суду від 18.08.2020 року слід виключити посилання суду на те, що пальне не є товаром у розумінні ст. 472 МК України, як на одну із підстав для закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 .

Однак апеляційний суд вважає, що помилкове тлумачення судом норм ст. 4, 224-225, 257, 472 МКУ щодо визначення суднових припасів як товару, в цілому не спростовує висновок суду про те, що справа про порушення митних правил за ст. 472 МКУ відносно ОСОБА_1 підлягала закриттю за відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до положень ст. 495 МКУ доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Сам по собі протокол про порушення митних правил без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є достатнім та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні порушення митних правил, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Вбачається, що зазначені у протоколі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 відомості про те, що капітаном судна не було задекларовано паливного мазуту у кількості 21,372 тон. ґрунтуються на результатах отриманих в ході митного огляду, проведеного 10.02.2020 року на т/х «TIZIANA» при здійсненні митного контролю під час його вибуття за межі митної території України.

В акті про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 10.02.2020 року, підставою для проведення митного огляду чітко і однозначно вказано неподання документів засобами ІСПС відповідно до вимог ПКМУ від 21.05.2012 року № 451.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що митний орган, здійснюючи митний огляд товару, що був задекларований, вчинив дії, які суперечать приписам митного законодавства, оскільки огляд було проведено з підстави неподання документів засобами ІСПС відповідно до вимог ПКМУ від 21.05.2012 року № 451, тобто з підстави, яка не передбачена ні ст. 338 МКУ ні Вичерпним переліком підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення органами доходів і зборів України, ні іншими нормативно-правовими актами, що регулюють порядок виконання митних формальностей на морському та річковому транспорті та питання пропуску через державний кордон водних транспортних засобів пееревізників і товарів, що переміщуються ними.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду.

Під час апеляційного розгляду з метою перевірки доводів апеляційної скарги про те, що надані митним органом докази доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 472 МКУ, апеляційним судом було безпосередньо досліджені докази у справі

Згідно вимог ст. 336 МКУ митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом:

1) перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України;

2) митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян);

3) обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України;

4) усного опитування громадян та посадових осіб підприємств;

5) огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, вільних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено на митні органи;

6) перевірки обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем;

7) проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

8) направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу;

9) пост-митний контроль.

Отже митний огляд є однію із форм митного контролю і проводиться виключно за наявності підстав визначених ст. 338 МКУ та Вичерпним переліком підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення органами доходів і зборів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 р. № 467, до яких відносяться:

1.Відсутність або непідтвердження відомостей про здійснення в повному обсязі митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

2. Переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України та/або межі зони митного контролю поза робочим часом, установленим для органу доходів і зборів.

3. Переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення в межах контрольованого прикордонного району, прикордонної смуги поза місцем розташування органу доходів і зборів або поза зонами митного контролю.

4. Переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення маршрутом або у спосіб, що є нехарактерним для переміщення такого виду товару, транспортного засобу.

5. Переміщення товарів за маршрутом або у спосіб, що є типовим для переміщення предметів контрабанди або товарів, які є безпосередніми предметами порушення митних правил.

6. Переміщення громадянами товарів в обсязі, що не є обґрунтованим у разі переміщення особистих речей.

7. Наявність ознак облаштування товарів, транспортних засобів комерційного призначення спеціально виготовленими сховищами (тайниками) або використання інших засобів чи способів, що утруднюють виявлення товарів.

8. Наявність ознак надання одним товарам вигляду інших.

9. Припущення за результатами використання технічних засобів митного контролю про те, що переміщувані через митний кордон України товари заборонені або обмежені до такого переміщення згідно із законодавством.

10. Виявлення в результаті використання технічних засобів митного контролю місць у товарах, транспортних засобах комерційного призначення, які можуть використовуватися для приховування товарів від митного контролю.

11. Невідповідність даних, отриманих під час використання технічних засобів митного контролю, даним, що містяться у товаросупровідних та інших документах (відомостях), які подаються для митного контролю.

12. Подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або виявлення у поданих документах недостовірних даних.

13. Переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок використання службового становища посадовими особами органу доходів і зборів.

14. Одержання в установлених законодавством випадках від правоохоронних органів письмових доручень за формою згідно з додатком у рамках кримінального провадження.

Частинами 5-10 ст. 338 МК України передбачено, що :

крім випадків, зазначених у частинах другій - четвертій цієї статті, огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення може проводитися за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної офіційної інформації від правоохоронних органів. Вичерпний перелік відповідних підстав визначається Кабінетом Міністрів України. З метою проведення огляду (переогляду) товарів посадові особи митних органів самостійно вживають заходів, передбачених цим Кодексом, на всій митній території України, включаючи зупинення транспортних засобів для проведення їх огляду (переогляду), в межах контрольованого прикордонного району та прикордонної смуги. Такий огляд (переогляд) проводиться за рахунок органу, з ініціативи або на підставі інформації якого прийнято рішення про його проведення. Якщо в результаті проведення огляду (переогляду) виявлено факт незаконного переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, витрати, пов`язані з проведенням огляду (переогляду), відшкодовуються власником зазначених товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою.

Огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється у присутності особи, яка переміщує ці товари, транспортні засоби через митний кордон України чи зберігає товари під митним контролем, а у разі її відсутності - за умови залучення не менше ніж двох понятих. Як поняті запрошуються особи, не заінтересовані у результатах огляду (переогляду). Працівники митних органів не можуть бути понятими.

Порядок проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За результатами митного огляду (переогляду) складається акт огляду (переогляду) у двох примірниках, в якому зазначаються відомості про:

1) посадових осіб митного органу, які здійснювали огляд (переогляд), та осіб, які були присутні під час його проведення;

2) підстави проведення огляду (переогляду) за відсутності особи, яка переміщує товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи зберігає товари під митним контролем;

3) обсяг здійснення огляду (переогляду) та результати його проведення;

4) інші відомості, що стосуються товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляд (переогляд) яких проводився.

Акт огляду (переогляду) засвідчується відбитком особистої номерної печатки посадової особи митного органу, яка проводила огляд (переогляд).

Один примірник акта передається (надсилається) особі, яка переміщує товари через митний кордон України чи зберігає товари під митним контролем.

Відповідно до п 4.1 розділу 4 Порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2012 № 1316 огляд проводиться відповідно до вимог частини п`ятої статті 338 Митного кодексу України за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, та згідно з вичерпним переліком підстав для проведення огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 року № 467 „Про затвердження вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитися огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України.

Пунктом 1.5 розділу 1 вказаного Порядку визначено, що огляд товарів посадовою особою митного органу може бути розпочатий тільки у разі, якщо:

- огляд товарів у встановленому обсязі може бути проведений безпосередньо у вантажному відділенні транспортного засобу;

- проведення необхідних вантажних операцій з товарами може бути забезпечене власником товарів або уповноваженою особою безпосередньо під час огляду;

- проведення огляду не спричинить втрати товарів або зміни їх стану.

З аналізу ст. 338 МКУ та Порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, вбачається, що підставою для проведення огляду є рішення митного органу, прийняте в установленій формі та виключно у разі існування обставин, передбачених ст. 338 та Вичерпним переліком підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення органами доходів і зборів України.

Відповідно до п 2, 10 Типової технологічної схеми пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 451 інформаційна система портового співтовариства це організаційно-технічна система, що дає можливість портовому співтовариству за допомогою технічних і програмних засобів накопичувати, перевіряти, обробляти, зберігати, обмінюватися та передавати в електронній формі інформацію і документи, необхідні для здійснення прикордонного, митного та інших видів контролю та оформлення осіб, товарів, у тому числі вантажу і багажу, і транспортних засобів, відповідає законодавству про електронний документообіг та враховує принцип єдиного вікна міжнародної практики, рекомендації міжнародних організацій.

Капітан судна (представник судновласника, морський агент, оператор морського термінала, який обслуговує яхти) заздалегідь, щонайменше за чотири години до приходу або відходу судна, звертається з використанням наявних засобів комунікації до адміністрації порту, підрозділу охорони державного кордону, митного органу та інших контролюючих органів та надає документи, передбачені Конвенцією про полегшення міжнародного морського судноплавства 1965 року, для здійснення прикордонного, митного, санітарного, ветеринарного, фітосанітарного контролю. Контроль, як правило, здійснюється документально у приміщеннях контролюючих органів до прибуття (вибуття) судна до (із) порту.

У разі необхідності здійснення контролю безпосередньо на судні такий контроль здійснюється посадовими особами контролюючих органів, якими ініційовано проведення контролю на судні, без затримки вантажних операцій.

У такому разі співробітник контролюючого органу у генеральній (загальній) декларації зазначає підставу для здійснення контролю. У разі функціонування в морському порту інформаційної системи портового співтовариства підстава зазначається у такій системі.

Порядком виконання митних формальностей на морському та річковому транспорті, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 10.03.2015 № 308, передбачено, що у разі впровадження в морських (річкових) портах Інформаційної системи портового співтовариства (далі ІСПС) контролюючі органи, експедитори, морські агенти, інші учасники процесу оформлення товарів і транспортних засобів використовують її відповідно до вимог пунктів 7 та 10 Типової ТС пропуску.

Капітан судна або представник агентської організації (морський агент) особисто або через адміністрацію порту не пізніше ніж за 4 години до прибуття (вибуття) судна подає до митниці заявку на здійснення митного контролю судна (далі Заявка) з подальшим уточненням інформації за 1 годину до виїзду посадових осіб контролюючих органів на судно закордонного плавання. Якщо в порту використовується ІСПС, Заявка надається до митниці з використанням ІСПС або у вигляді електронного повідомлення, яке завіряється електронним цифровим підписом.

Під час переміщення судна через митний кордон України капітан судна або вповноважена ним особа подає документи та відомості, визначені пунктом 2 частини першої статті 335 Митного кодексу України.

Надані документи повинні бути засвідчені підписом капітана судна і скріплені відбитком суднової печатки.

Посадова особа митниці, відповідальна за оформлення документів, здійснює перевірку їх комплектності, звіряє відомості взаємопов`язаних документів, перевіряє наявність на транспортних (перевізних) документах відміток, проставлених згідно з пунктом 5 глави 2 розділу ІІІ цього Порядку, проставляє на декларації про вантаж відбиток штампа "Під митним контролем".

За умови, що не прийнято рішення про проведення митного огляду судна, посадова особа митниці завіряє надані документи відбитком особистої номерної печатки.

При прийнятті рішення про митний огляд судна старший митного наряду оголошує про його початок особі, яка подала документи.

З матеріалів справи вбачається, що заявка морського агента на здійснення митних формальностей на відхід із порту т/х «TIZIANA» подана 09.02.2020 року засобами електронного зв`язку, що не суперечить вимогам наведених вище нормативно-правових актів.

З відповіді ДП "Адміністрація морських портів України" від 18.03.2020 року вбачається, що в морському порту Миколаїв впроваджено ІСПС. Наказом від 04.09.2015 року № 176 затверджено Технологічну схему обробки суден закордонного плавання з використанням інформаційної системи портового співтовариства. При цьому положення зазначеної технологічної схеми передбачають здійснення обробки суден закордонного плавання з використанням ІСПС виключно на прихід судна.

Як видно, нормативно-правові акти, що регулюють митне формлення вибуття судна за межі митної території України, не передбачають, що документи для митного оформлення мають бути подані виключно через ІСПС.

Матеріали справи свідчать про те, що митний контроль т/х «TIZIANA», що вибувало за межі митної території України здійснювався безпосередньо на борту судна, де капітаном судна ОСОБА_1 були надані документи, передбачені ст. 335 МК України, в т.ч. і декларація про суднові припаси.

Старшим митного наряду було прийнято рішення про проведення митного огляду судна, і підставою для такого проведення стало неподання документів засобами ІСПС відповідно до вимог ПКМУ від 21.05.2012 року № 451, про що чітко і однозначно вказано в акті огляду від 10.02.2020 року, підписаному головним державним інспектором відділу оперативного реагування управління запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил Чорноморської митниці Корнєвим Д.Г., старшим державним інспектором сектору митного оформлення № 1 митного поста " Миколаїв-Морський" ОСОБА_5 , який і приймав рішення про проведення митного огляду, та ОСОБА_1 із зауваженнями, викладеними в поясненнях до протоколу.

На поданій генеральній декларації від 10.02.2020 року старший державний інспектор СМО № 1 ОСОБА_5 за своїм підписом зазначив: підстава проведення - неподання документів засобами ІСПС відповідно до вимог ПКМУ від 21.05.2012 року № 451.

Проте такої підстави для проведення митного огляду не передбачено ні ст. 338 МКУ, ні будь-яким іншим нормативно-правовим актом, який регулює порядок проведення митних формальностей.

Отже суд вірно встановив, що митний огляд проведено із порушенням вимог МКУ, а тому відомості, які отримані в результаті митного огляду, проведеного із порушенням вимог митного законодавства не можуть бути визнані як належні та допустимі, а відтак протокол огляду від 10.02.2020 року в якому зафіксовано результати митного огляду та акт догляду паливних цистерн від 10.02.2020 року, не можуть бути враховані як докази винуватості ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що підставою для проведення митного огляду були визнані заявлені ОСОБА_1 у декларації про суднові припаси від 10.02.2020 року недостовірні відомості про кількість паливно-мастильних матеріалів на борту вказаного судна; перевірка достовірності відомостей щодо найменування та кількість суднових припасів у тому числі паливно-мастильних матеріалів, що зазначені у Декларації про суднові припаси від 10.02.2020 року.

Також апелянт вказує на те, що огляд судна здійснювався за участю членів екіпажу, а тому не є обов`язковим зазначення в акті огляду усіх підстав для проведення огляду вказаного судна.

З такими доводами апеляційної скарги погодитися не можна.

Складений за результатами митного огляду судна протокол огляду від 10.02.2020 року за підписом посадової особи, яка прийняла рішення про проведення огляд та посадової особи, яка проводила огляд, містить чітку вказівку на підстави проведення митного огляду судна.

Зафіксовані у протоколі опитування від 12.05.2020 року пояснення ОСОБА_2 про те, що огляд було проведено з метою перевірки достовірності відомостей про суднові запаси не можуть бути прийняті до уваги.

На підставі показань особи, що склала протокол про порушення митних правил не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон, встановлюються в документах.

Обставини, що підтверджуються показаннями посадових осіб, що порушили провадження у справі про порушення митних правил повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.

Однак у даній справі, фактично єдиним джерелом інформації про те, що митний огляд проводився з підстав перевірки достовірності декларування капітаном суднових запасів стали пояснення зацікавленої особи - особи, якою було проведено такий огляд і складено протокол про порушення митних правил. Пояснення ОСОБА_2 не можуть бути допустимим доказом, оскільки такі пояснення прямо суперечать змісту акту огляду від 10.02.2020 року, рішенню, зафіксованому відміткою ОСОБА_5 у генеральній декларації від 10.02.2020 року .

Отже доводи апеляційної скарги про те, що митний огляд проведено з підстав передбачених п. 12 Вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення органами доходів і зборів України, не підтверджені належними та допустимим доказами.

Посилання апелянта на те, що у акті огляду не мають фіксуватися підстави для проведення огляду, є неприйнятними.

Також слід зазначити, що судом обгрунтовано поставлено під сумнів результати митного огляду щодо визначення фактичної кількості палива в паливних танках судна.

З протоколу про порушення митних правил, акту огляду від 10.02.2020 року, акту догляду паливних цистерн вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не погоджувалися із проведеними замірами, вказуючи на те, що замірні трубки всіх паливних танків важкого палива мають непрохідні паливні пробки через загустіння палива внаслідок низької температури повітря, а тому зроблені заміри не відповідають дійсності.

З матеріалів справи вбачається, що заміри палива ОСОБА_2 на судні здійснювалися двічі, результати цих двох замірів істотно відрізнялися між собою, вживалися заходи щодо ліквідації паливних згустків, однак достовірних відомостей про те, що на час повторних замірів ці паливні згустки у вимірювальних трубках було ліквідовано і що стан вимірювальних трубок на час повторних замірів дозволяв достовірно встановити кількість паливного мазуту, матеріали справи не містять. Відомості, що зазначені у протоколі опитування ОСОБА_2 з наведених вище підстав не можуть бути визнані єдиним доказом цих обставин.

З висновку експертного дослідження щодо процедури замірів топлива в паливних танках, від 02.06.2020 року, які суд прийняв до уваги, слідує, що за допомогою замірів замірною рулеткою в замірних трубках, неможливо визначити фактичну (точну) кількість важкого високовязного палива в паливних танках при температурі палива +5,+6 градусів Цельсія.

Посилання апелянта на те, що висновок зроблено без виїзду на т/х «TIZIANA» та безпосереднього вимірювання пального та температури, а тому не є достовірним, не можуть бути прийняті до уваги. З висновку вбачається, що він зроблений на підставі вивчення нормативно - правової бази та документів, наданих стороною захисту з результатами митного огляду, а тому вказаний висновок підлягав оцінкці у сукупності з іншими доказами у справі.

Посилання апелянта на те, що суд допустив неповноту судового розгляду, оскільки не допитав ОСОБА_2 з питань проведеного ним допиту, не можна визнати обгрунтованими. Пояснення ОСОБА_2 щодо обставин проведення митного огляду і огляду паливних цистерн викладені у протоколі опитування.

Апеляційний суд вважає, що з наведених вище підстав, пояснення ОСОБА_2 , які не узгоджуються із сукупністю інших доказів, не можуть бути покладені в основу висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у тому, що він всупереч вимогам закону не задекларував саме 21,372 тон паливного мазуту.

Враховуючи викладене, ретельно перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд за результатами безпосереднього дослідження наданих учасниками справи доказів, приходить до висновку, що докази, отримані в результаті митного огляду, який проведено без дотримання митних правил та з підстав, які не передбачені ст. 338 МКУ і Вичерпним переліком підстав, за наявності яких може проводитися огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України та за наявності обгрунтованих сумнівів щодо правильності визначення точної кількості пального, яке знаходилося в паливних танках судна, не можуть бути взяті до уваги як докази, що поза розумним сумнівом доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МКУ.

Отже суд дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 .

Посилання апелянта на судову практику апеляційного суду у такій категорії справ, як на підставу для скасування постанови щодо ОСОБА_1 є неприйнятними, оскільки за нормами КУпАП та нормами МКУ, судові рішення постановлені у інших справах щодо інших осіб, за інших обставин, в яких міститься те чи інше тлумачення правових норм, не мають преюдиційного значення та не є обов`язковими для суду, що розглядає справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 .

За результатами апеляційного розгляду, з урахуванням наведеного вище, постанова суду першої інстцанії підлягає зміні із виключенням з мотивувальної частини постанови посилання суду суду першої інстанції на те, що пальне не є товаром в розумінні ст. 472 МК, як на одну із підстав для закриття провадження у справі. В іншій частині постанову суду належить залишити без змін.

Апеляційну скаргу зважаючи на викладене, слід задовольнити частково.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 529 МК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби задовольнити частково.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 18 серпня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ст. 472 МК України змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови, як на одну із підстав для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 посилання суду першої інстанції на те, що пальне не є товаром в розумінні ст. 472 МК.

В іншій частині постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 18 серпня 2020 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Копію постанови направити учасниками справи у порядку ст. 295 КУпАП.

Суддя

Херсонського апеляційного суду (підпис) О.В. Калініна