Справа № 408/3133/20-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року смт Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Соболєв Є.О., що надійшов зі Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Новолимарівка Старобільського району Луганської області, громадянина України, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 331135 від 26 жовтня 2020 року йдеться, що 26 жовтня 2020 року о 17 годині 30 хвилин в АДРЕСА_1 , перебуваючи у з ознаками алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 вчинив насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою.

Дані дії ОСОБА_3 співробітниками поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, при цьому пояснив, що того дня він дійсно випив, але своїй матері не погрожував, тим більше не висловлювався на її адресу нецензурною лайкою. Зазначав, що взагалі ніколи на мати нецензурно не висловлювався та фізичною розправою не погрожував.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила слова свого сина, при цьому пояснила, що в той день її син був у нетверезому стані, що її дуже сильно обурило. Будучи роздратованою цим фактом, вона зателефонувала до поліції, щоб вони прийняли заходи до самогонщиків, де син купив випивку. Проте, працівники поліції, які прибули на виклик, ніяких заходів застосовувати не стали, а навпаки стали її звинувачувати у завідомо неправому виклику. Посварившись із поліцейськими, вона перелякалась відповідальності за завідомо неправдивий виклик, тому написала заяву під диктовку на сина та підписала пояснення, що він нібито вчинив відносно неї домашнє насильство.

Вислухавши учасників справи, дослідивши адміністративний матеріал, вважаю, що він підлягає закриттю з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУАП відповідальність за порушення, наведені в її диспозиції, зокрема, наступає за вчинення суб`єктом правопорушення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Диспозиція цієї статті за своїм змістом є бланкетною адміністративно правовою нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Так, у ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З протоколу про адміністративне правопорушення йдеться, що ОСОБА_1 вчинив відносно матері психологічне насилля, що полягало у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки та погрозах фізичної розправи. В даному випадку з цього протоколу виходить, що нецензурна лайка, що звучала на адресу потерпілої ОСОБА_2 , носила форму образ, а не була формою спілкування.

В суді потерпіла спростувала цю суть правопорушення, вказавши, що син її ніколи не ображав та їй не погрожував.

Дані пояснення потерпілої підтверджується тим же протоколом про адміністративне правопорушення, де в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 вказав, що посварився у сім`ї.

Сварка в сім`ї не є тотожним поняттям домашньому насиллю, оскільки сімейна сварка це взаємні дії членів сім`ї в доказуванні протилежних позицій, що супроводжуються підвищеним тоном спілкування і емоційного напруження.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що матеріали справи містять суперечливі та взаємовиключні дані щодо дій ОСОБА_1 , які викликають сумнів стосовно вчинення останнім домашнього насилля, вважаю, що його провина у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не доведена, тому провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП слід закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ст. 247, 248, 252, 283, п. 3 ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП через відсутність в його діях складу правопорушення.

Постанова може буди оскаржена особою, стосовно якої вона винесена до Луганського апеляційного суду через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Є.О. Соболєв