Тарутинський районний суд Одеської області
_______________________________________________________
Справа № 515/509/21
Провадження по справі № 3/514/303/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 року смт Тарутине

Суддя Тарутинського районного суду Одеської області Тончева Н.М., за участю прокурора Кіяніченко І.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту Стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Рівне Тарутинського району Одеської області, мешканця будинку АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні 6 (шестеро) дітей, працюючого робітником Тарутинської селищної ради, не судимого, не притягувався до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

З Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту Стратегічних розслідувань Національної поліції України на розгляд до Тарутинського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Зазначені матеріали відповідно до розділів ІІ, ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року №814 були зареєстровані в АСДС та розподілені судді Тарутинського районного суду Одеської області Тончевій Н.М..

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №331/2021 від 07 квітня 2021 року, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді начальника комунального підприємства «Рівнянський» Тарутинської селищної ради, тобто будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, яка прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та суб`єктом декларування і суб`єктом відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст.. 172-6 КУпАП, як особа яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за угодою сторін, згідно розпорядження Тарутинської селищної ради №58-к від 15 січня 2021 року, в порушення абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подав 01 березня 2021 року декларацію особи яка припиняє діяльність типу «перед звільненням» уповноважено на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив дії, що містять ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №331/2021 від 07 квітня 2021 року, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді начальника комунального підприємства «Рівнянський» Тарутинської селищної ради, тобто будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, яка прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та суб`єктом декларування і суб`єктом відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст.. 172-6 КУпАП, як особа яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, в порушення частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» та п. 2-1 розділу ХІІІ Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подав 01 березня 2021 року о 19 годині 23 хвилини щорічну декларацію особи уповноважено на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, чим вчинив дії, що містять ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Пунктом 6 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року №814 визначено, що у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.

Враховуючи вище наведене, а також те, що адміністративні протоколи складені стосовно одної і той же особи ОСОБА_1 та розглядаються в одному суді, вказані матеріали адміністративних справ підлягають об`єднанню в одне провадження, якому слід присвоїти номер 515/509/21.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав та пояснив, що зазначені декларації він не подав, оскільки не знав про необхідність їх подання. При прийнятті його на роботу та при звільненні йому не було повідомлено про необхідність подання декларацій.

У судовому засіданні прокурор підтримав складений протокол у повному обсязі, просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи, що притягується, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1статті 172-6 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У відповідності до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до п/п 1 п. 5 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Відповідно до п/п 2 п. 5 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 наказом № 6 від 11 травня 2019 року призначений на посаду начальника КП «Рівнянський» з 11 травня 2019 року.

З наявних в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру декларацій та роздрукованого тексту декларації ОСОБА_1 вбачається, що останній, подав щорічну декларацію за 2019 рік 01 березня 2021 року.

Згідно наказу № 3 від 15 січня 2021 року ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади з 15 січня 2021 року.

З наявних в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру декларацій та роздрукованого тексту декларації ОСОБА_1 вбачається, що останній, подав декларацію (перед звільненням) 01 березня 2021 року, хоч був звільнений 15 січня 2021 року.

Отже, у судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року роз`яснив, що суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_1 він не навмисно не подав вчасно декларації, оскільки не знав про необхідність подання таких декларацій, строки такого подання йому при прийнятті на роботу та при звільненні не роз`яснювали.

З наданих суду Наказу про прийняття на роботу ОСОБА_1 №6 від 11 травня 2019 року; Контракту ОСОБА_1 від 11 травня 2019 року, посадової інструкції начальника КП «Рівнянський» Торган В.С., наказу про звільнення ОСОБА_1 №3 від 15 січня 2021 року, останній не попереджався про необхідність подання щорічної електронної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до 01 квітня та щодо обов`язку подати декларацію у день звільнення.

01 березня 2021 року ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2019 рік та декларацію за раніше не охоплений період (перед звільненням).

Аналіз встановлених судом обставин справи свідчить, що несвоєчасне подання ОСОБА_1 зазначених декларацій було зумовлене необізнаністю останнього про необхідність їх подання та строків їх подання. Це у свою чергу вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто вини у формі прямого чи непрямого умислу та доказів протилежного у матеріалах справи не містяться.

Аналогічна правова позиція стосовно відсутності умислу на неподання щорічної декларації та декларації перед звільненням у випадку, якщо особа не була ознайомлена зі строками подання таких декларації, міститься у постанові Верховного Суду від 10 вересня 2019 року, винесеній у справі № 200/18903/17.

Стаття 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Склад адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт і суб`єктивну сторону складу. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення. Відсутність хоча б однієї з вище перелічених ознак виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення;

Враховуючи, що судом не встановлено у діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУПАП, тому провадження у справі необхідно закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 8, 33, 38, 172-6, 221, 247, 254, 268, 284, 289, 294 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення»,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-6 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області протягом 10-ти днів з дня оголошення.

Суддя Н.М. Тончева