НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

25 травня 2021 року Справа № 322/420/21 (Провадження № 3/322/189/21)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 13.05.2021 з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за ч.1 ст.173-2 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

встановив:

11.05.2021 близько 12:00 годин ОСОБА_1 знаходячись вдома за адресою АДРЕСА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство щодо матері ОСОБА_2 , в ході якого висловлювався нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди її психічному здоров`ю.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» правопорушник та потерпіла належать до категорії осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству.

ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вину визнав, показав, що обставини, які вказані в протоколі дійсно мали місце. Пояснив це тим, його мати в силу віку безпричинно, або за дрібниці робить йому всілякого роду зауваження і виказує своє невдоволення. Інколи своєю поведінкою навіть провукує сварки. Він зазвичай уникає конфліктних ситуації, однак коли вживає алкоголь, не може втриматись і не відповісти останній. До події що сталася він не вживав спиртне понад два місяці, однак на свято 9 травня в гості приїжджали родичі і він як усі випивав, а 11.05.2021 так би мовити «похмелився». Мати з цього приводу почала робити йому зауваження, він же на це відповів нецензурною лайкою і тоді вона викликала працівників поліції. Він не пам`ятає щоб виганяв матір з будинку і погрожував їй фізичною розправою. Допускає, що на словах міг це говорити, однак намірів таких не мав і в будь якому випадку не реалізував би таких погроз. З приводу ситуації яка відбулася і подібних випадків, що траплялися раніше пояснив, що в якісь мірі вони виникають саме через матір, однак він не може переїхати від неї, оскільки остання через вік (84 роки) і стан здоров`я потребує його догляду. Він в свою чергу намагатиметься не вживати алкогольні напої. Про вчинене шкодує і щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання, не з`явилася за станом здоров`я та віком.

Також судом досліджено письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення від 11.05.2021 серії ВАБ №594481 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №034835 від 11.05.2021, реєстрацію події в ЄО, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, письмові поясненнями потерпілої ОСОБА_2 . ОСОБА_3 і особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Оцінивши перелічені докази у їх сукупності та дослідивши обставини даної справи, суддя дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо розміру стягнення суддя керується вимогами ст.33 КУпАП.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до п.1 ч.1 ст.34 КУпАП, є щире розкаяння винного. Обставина, що обтяжує відповідальність, передбачена ст.35 КУпАП - вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на вказане, суддя вважає доцільним застосувати щодо ОСОБА_1 мінімальний вид і розмір стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме штрафу в розмір десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Крім цього, відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Керуючись ст.ст.40-1, ч.1 ст.173-2,221, 247, 283-285,294 КУпАП, суддя

постановив:

застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн (сто сімдесят гривень 00 коп), за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Роз`яснити, що відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а вразі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов