Справа№ 953/6545/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2021 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює адміністратором Арт клубу «Корова» мешкає за адресою АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП України, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 24.03.2021року серія ВАБ №153757, ОСОБА_1 24.03.2021року о 20.27 год, будучи будучи посадовою особою ресторанного Арт клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 , а саме адміністратором порушив правила проведення масових розважальних заходів, а саме порушено вимоги щодо розмітки між відвідувачами та дистанціювання, чим порушено п.п.(в) п.3 постанови КМУ №1230 із змінами від 22.03.2021року.

ОСОБА_1 до суду з`явився, надав заперечення, в яких зазначив про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, також зазначив, що він не є адміністратором Арт-клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В якості доказів вчинення ОСОБА_1 провапорушення передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП до протоколу додано два рапорти співробітників поліції та роздруківка фото.

Однак суд зазначає, що рапорт є внутрішнім документом та не може слугувати доказом у справі, оскільки механізм складання рапорту не врегульований законодавцем.

Дана позиція викладена зокрема у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року № 489/4827/16-а вбачається, що свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю.

У постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 травня 2020 року по справі №524/5741/16-а Верховний Суд зазначено, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

З доданих копій фото взагалі неможливо встановити, дату, час, які події та у якому закладі на них зображені. Також матеріали справи не містять жодних підтверджень, що ОСОБА_1 працює адміністратором Арт -клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У поданих запереченнях ОСОБА_1 зазначив, що не є адміністратором Арт-клубу «Корова», а займається індивідуальною адвокатською діяльністю, про що надав роздруківку профайлу адвоката.

Таким чином, оскільки сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення від 24.03.2021року серія ВАБ №153757.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, керуючись ч.1 ст.44-3, 221, 283, 284, 285, 287-289, 294 КУпАП, суд,-

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Бородіна