Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю адвоката Беруна Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 20 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП є безпідставним, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на те, який саме нормативно-правовий акт ним було порушено. Поліцейським не вірно було встановлено суб`єкт відповідальності, оскільки на його думку відповідальність за дане правопорушення покладається на перевізника, а не на водія транспортного засобу. Також вважає, що поліцейський не мав права залучати у якості свідків працівників поліції, а тому їхні свідчення не повинні враховуватися судом як доказ у справі про адміністративне правопорушення.

Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/18789/20 Суддя в суді І інстанції Доля В.А.

Провадження № 33/4815/58/21 Суддя в апеляційній інстанції Шимків С.С.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 03 листопада 2020 року о 09 год. 08 хв. в м. Рівне по вул. Костромська, 25, ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу БАЗ А079.24, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , порушив правила карантину щодо людей, а саме, здійснював спеціальні перевезення пасажирів автомобільним транспортом в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу (в реєстраційних документах зазначено 30 сидячих місць із місцем водія, а перевозив 33 пасажири). Своїми діями ОСОБА_1 порушив підпунк 2 п. 11 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CоV-2» та вчинив правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Стаття 44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст.44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, полягає у порушенні правил щодо карантину людей, санітарногігієнічних, санітарно протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 22 липня 2020 року № 641 підпункту 2 пункту 11 на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньо обласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. Постанова набрала чинності з 1 серпня 2020 р., крім пунктів 1 та 4 затвердженого цією постановою переліку постанов Кабінету Міністрів України, що втратили чинність, які набирають чинності з 1 вересня 2020 року.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 098008 від 03 листопада 2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Таким чином, факт скоєння вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки він є водієм та не являється перевізником, є необґрунтованими.

Відповідно до «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», затверджених Постановою КМУ № 176 від 18.02.1997, водій має право не допускати до поїздки пасажира, якщо в салоні відсутні вільні місця.

Тобто, обов`язок саме водія, а не перевізника, який є суб`єктом господарювання, контролювати в салоні кількість пасажирів, що перевозяться.

Разом з цим, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, апеляційний суд вважає доцільним змінити накладене адміністративне стягнення, враховуючи наступне.

Відповідно до укладеної угоди, ОСОБА_4 здійснював спеціальні перевезення працівників фірми "Реноме" до місця їхньої роботи. Він не їхав по окремо визначеному маршруту, як маршрутний авобус.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності.

Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Враховуючи особу правопорушника, який вперше порушив умови перевезення під час карантину, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, незначне число людей, які перевозилися в понад дозволеній кількості (3 особи), правопорушення не завдало збитків державним або суспільним інтересам, апеляційний суд, із урахуванням всіх обставин справи, вважає справедливим застосувати до ОСОБА_1 положень ст. 22 КУпАП та звільнити останнього від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

На підставі наведеного та керуючись ст. 22 КУпАП, ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 20 листопада 2020 року скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 на ОСОБА_5 закрити на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.