ПОСТАНОВА

Іменем України

26 січня 2021 року суддя Новогродівського міського суду Донецької області Любчик О.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Селидівського відділення поліції Покровського ВП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16.12.2020 серії ААБ № 095263, 16.12.2020, о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 в с. Миколаївка по вул. Гробова, біля буд. № 1, керував автомобілем ВАЗ-2109, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання 05.01.2021, 26.01.2021 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся шляхом надіслання повістки про виклик до суду рекомендованим листом.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей та документів, а також іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події, складу адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок огляду для встановлення стану сп`яніння визначено у постанові Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Так, відповідно до п. 3 Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 6, 8 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.п. 6,7 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Працівниками поліції у якості доказів вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення додано до протоколу письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оптичний носій з відеозаписом з місця події, копію посвідчення водія ОСОБА_1 , копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копію постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, рапорт поліцейського від 16.12.2020 та довідку про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 16.12.2020 о 14 годині 30 хвилин у їх присутності ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом ВАЗ-2109, номерний знак НОМЕР_1 було запропоновано продути пристрій газоаналізатор алкотестер «Драгер», а також пройти медичне обстеження на факт алкогольного, наркотичного сп`яніння в ЦМЛ м. Селидове, стосовно даної пропозиції ОСОБА_1 в їх присутності відмовився.

Водночас, вказані письмові пояснення обох свідків не можна визнати належними та допустимими доказами, вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, оскільки вони повністю ідентичні, заповнені на надрукованих бланках працівником поліції, мають лише підписи свідків, що викликає сумнів у їх об`єктивності та достовірності. Також згідно вказаних письмових пояснень неможливо встановити місце скоєння адміністративного правопорушення та інші обставини правопорушення, у тому числі ознаки наркотичного сп`яніння, які були виявлені поліцейським у ОСОБА_1 та які вказані у протоколі.

Більш того, з відеозапису місця події взагалі не вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у присутності зазначених у протоколі свідків, як того вимагає вищевказане законодавство, оскільки на місці події зафіксовано присутність лише ОСОБА_1 та працівника поліції. Будь-яких інших осіб на відеозапису не зафіксовано, як і не зафіксовано наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які були вказані у протоколі поліцейським.

Рапорт працівника поліції, у якому він повідомляє своєму керівництву, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння також не є належним доказом вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, оскільки рапорт складений працівником поліції та містить лише його суб`єктивну думку. Крім того, працівник поліції не може бути свідком вказаного адміністративного правопорушення, оскільки є прямо заінтересованою особою.

Інші належні та допустимі докази, які б доводили вину ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В рішенні ЄСПЛ по справі "Кобець проти України" від 14 лютого 2008 року Суд наголошує, що вина особи повинна доводитися «поза розумним сумнівом», під стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ЄСПЛ розуміє, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За таких обставин, оцінюючи надані докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 284 КУпАП, суддя

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Новогродівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Любчик