Провадження № 33/4820/119/21
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Герасимчук Світлани Сергіївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Герасимчук Світлани Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2020 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , ФОП « ОСОБА_2 »,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_3 з на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

За постановою суду, 10 жовтня 2020 року о 01 год. 48 хв. в м. Одеса, Київський район, Люстдорфська дорога 50, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI A3, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком закладу охорони здоров`я № 001241 від 10.10.2020 року. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Непогоджуючись із постановою, захисник Герасимчук С.С. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати, матеріали справи щодо ОСОБА_1 повернути до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області для належного оформлення.

Постанову вважає незаконною, винесеною з порушенням вимог закону та правил підсудності.

Посилається на порушення права на захист, оскільки суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його захисника, не врахувавши клопотання захисника про її відкладення.

Крім того, суд не врахував і клопотання про зміну підсудності справи, оскільки інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення вчинено у м Одеса, чим порушив право на справедливий суд.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки складений з порушеннями, а саме: в такому не вказані свідки відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

На її думку, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 є незаконним, оскільки в матеріалах справи відсутні докази присутності свідків на місці зупинки транспортного засобу під час його відмови від такого огляду, відсутні їх письмові пояснення, направлення на проведення медичного огляду та відомості про відсторонення останнього від керування транспортним засобом.

Крім того, просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки такий пропущений з поважних причин.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки такий пропущений з поважних причин. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, ні ОСОБА_1 , ні його захисник не були присутні під час проголошення оскаржуваної постанови 11.12.2020 року. Відомості про отримання ними її копії в матеріалах справи відсутні. Як зазначає захисник Герасимчук С.С., про наявність даної постанови вона дізналась із Єдиного державного реєстру судових рішень 04.01.2021 року, отже означеної дати вона дізналась мотиви прийнятого рішення, а тому не мала можливості вчасно її оскаржити протягом 10 днів з дня її винесення. Натомість, із апеляційною скаргою звернулася 06.01.2021 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, тому даний строк пропустила з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Герасимчук С.С. на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені в ній доводи, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції так і апеляційним судом. Зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 172937 від 10.10.2020 року, згідно яких 10.10.2020 року о 01 год. 48 хв. в м. Одеса, Київський район, Люстдорфська дорога 50, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI A3, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком закладу охорони здоров`я № 001241 від 10.10.2020 року. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2);

- висновку КНП «Одеський обласний Медичний центр психічного здоров`я» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001241 від 10.10. 2020 року, якими підтверджується, що вказаної дати ОСОБА_1 , працівником поліції направлявся на огляд до відповідної установи, та зроблено висновок, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 3);

- відеозапису з нагрудних камер поліцейських, якими підтверджується, що працівник поліції на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Однак, останній на місці не погоджувався пройти такий огляд, натомість виявив бажання пройти його у медичному закладі. Крім того, даними відеозапису підтверджується процедура проходження ОСОБА_1 такого огляду у медичному закладі (а.с. 4).

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Відповідно до викладеного, доводи апеляційної скарги відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу суду не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Посилання на те, що суд розглянув справу з порушеннями правил підсудності, апеляційний суд до уваги не приймає, враховуючи наступне.

Згідно ч. 2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників (редакція від 29.04.2018 року).

1 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, яким згідно підпункту 10 пункту 1 Розділу 1 вказаного Закону у частині 2 статті 276 КУпАП слова та цифри «частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130» виключено.

3 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року, яким у розділі I у пункті 1 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" підпункт 10 виключено, тобто, повернуто попередню редакцію ч. 2 ст. 276 КУпАП.

Тому справи про адміністративне правопорушення можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 172937 від 10.10.2020 року правопорушення, інкриміноване ОСОБА_1 вчинено в м. Одеса, Київський район, Люстдорфська дорога 50.

Натомість, ОСОБА_1 , як вбачається із даних протоколу, проживає у м. Хмельницький.

Отже, справа про адміністративне правопорушення правильно, з дотриманням правил підсудності, розглянута Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, тобто за місцем проживання порушника ОСОБА_1 .

За таких обставин право на справедливий суд порушено не було.

Що стосується доводів про порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки суд розглянув справу без його участі, то слід зазначити наступне.

Так, відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статтей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

Із даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 172937 вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про розгляд справи в Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області 10.11.2020 року о 10 годині 30 хвилин.

Однак останній, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, вказаної дати до суду не з`явився. Натомість, надав повноваження представляти його інтереси адвокату Герасимчук С.С., що підтверджується даними договору та ордеру про надання правової допомоги (а.с. 7, 8). Цього ж дня , тобто 10.11.2020 року, захисник Герасимчук С.С. подала до суду заяву про відкладення розгляду справи та ознайомлення із матеріалами справи, яка було задоволена місцевим судом, розгляд справи відкладено до 26.11.2020 року.

26.11.2020 року ОСОБА_1 знову до суду не з`явився, подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на лікуванні, яку підтримала в судовому засіданні захисник. Вказана заява також була задоволена місцевим судом, розгляд справи відкладено до 11.12.2020 року до 14 години 00 хвилин.

Вказаної дати, зокрема, 11.12.2020 року, ні ОСОБА_1 , ні його захисник до суду не з`явились.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Герасимчук С.С. була належним чином повідомлена про розгляд справи вказаної дати, що підтверджується даними її розписки.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенства права, у тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Тому суд, з урахуванням принципу судочинства, зазначеного у практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, своєчасного повідомлення захисника, а також строків накладення адміністративного стягнення, за відсутності клопотань, та на виконання вимог ст. 277 КУпАП, обґрунтовано здійснив розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та його захисника.

Посилання на те, що суд не врахував клопотання ОСОБА_1 та його захисника Герасимчук С.С. про відкладення розгляду справи 11.12.2020 року апеляційний суд до уваги не приймає. Так, розгляд справи було призначено на 11.12.2020 року о 14 годині 00 хвилин. Із клопотаннями про її відкладення ОСОБА_1 та захисник Герасимчук С.С. звернулись також 11.12.2020 року та передані судді лише о 16 годині 05 хвилин, що підтверджується відміткою на вказаних клопотаннях, тобто після винесення постанови. Отже, вказані клопотання не могли бути враховані судом під час розгляду справи о 14 годині 00 хвилин 11.12.2020 року.

Натомість, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було надано можливість довести свою невинуватість у вчиненому вищевказаному правопорушенні всіма можливими способами, не забороненими законом, за допомогою захисника.

Отже, право ОСОБА_1 на захист порушено не було.

Твердження про те, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки складений з порушеннями, зокрема, в такому не вказано свідків відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, апеляційний суд до уваги не бере, виходячи з наступного.

Як вбачається із даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 172937 від 10.10.2020 року, ОСОБА_1 інкримінують керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан якого він пройшов в медичному закладі, а не відмову від проходження такого на місці зупинки транспортного засобу, чи в медичному закладі.

Вимогами закону не передбачено обов`язкове зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення свідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у разі проходження такого огляду у медичному закладі.

Разом з тим, даний протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, підписаний ним особисто, зі змістом такого останній погодився, будь які заперечення в матеріалах справи відсутні.

Порушень під час складання протоколу апеляційним судом не встановлено, отже суд обґрунтовано поклав такий в основу доведеності вини ОСОБА_1 .

Що стосується дотримання процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, то слід зазначити наступне.

Так, відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, а в разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди його з результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається з даних відеозапису з нагрудних камер поліцейських, який наявний в матеріалах справи, працівниками поліції в присутності двох свідків було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі, на що останній відповів: «…Краще в медичному закладі, оскільки не довіряю приладу «Драгер»…. Давайте поїдемо…»(а.с. 4) (файл 0).

На виконання вимог закону ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, де і пройшов такий огляд шляхом відбирання зразків біологічного середовища (сечі).

В силу зазначеного, будь-яких порушень поліцейськими під час процедури проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 допущено не було, отже такий огляд є законним.

Що стосується направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, то таке складається поліцейським в одному екземплярі, який зберігається у медичному закладі, де проводився такий огляд.

Копія такого направлення була надана КНП «Одеський обласний Медичний центр психічного здоров`я» на запит апеляційного суду та долучена до матеріалів справи.

Отже, доводи сторони захисту про те, що таке направлення не складалось є необґрунтованими.

Доводи сторони захисту про відсутність відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, суд до уваги не приймає, оскільки такі не спростовують вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Герасимчук Світлани Сергіївни задовольнити.

Поновити захиснику Герасимчук Світлані Сергіївні строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2020 року.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката Герасимчук Світлани Сергіївни без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.