Провадження № 3/760/4707/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Бурлака О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Державної регуляторної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , Міністр Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів, за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 166-12 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Головним спеціалістом відділу нагляду та контролю Державної регуляторної служби України Вац О.І. 08.04.2021 року було складено протокол про адміністративне правопорушення №001/Л-2021 стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 166-12 КУпАП.

Згідно протоколу Міністр захисту довкілля та природних ресурсів України ОСОБА_1 , як керівник органу ліцензування, не здійснив повноваження в спосіб, встановлений Законом, чим допустив прийняття рішення, що не відповідає нормам законодавства у сфері ліцензування за наступних обставин.

Так, відповідно до статті 19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» (далі - Закону), Порядку проведення спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування планових та позапланових перевірок додержання органами ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 182, Плану перевірок додержання органами ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування на І квартал 2021 року, затвердженого наказом Державної регуляторної служби України від 23.12.2020 року № 132, наказу Державної регуляторної служби України «Про проведення планової перевірки додержання Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України (далі - Міндовкілля) вимог законодавства у сфері ліцензування господарської діяльності» від 15 березня 2021 року № 47, проведена планова перевірка додержання Міндовкілля вимог законодавства у сфері ліцензування господарської діяльності.

Проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ «Фенікс-Вторресурс» (код ЄДРПОУ - 40242893) 26 січня 2021 року подано до Міндовкілля заяву про отримання ліцензії на право провадження і господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами.

Міндовкілля за результатами розгляду заяви прийнято рішення про відмову у видачі ліцензії ТОВ «Фенікс-Вторресурс» (Наказ Міндовкілля №82 від 05.02.2021).

Також, при перевірці встановлено, що Міндовкілля в порушення вимог статті 12 Закону прийнято рішення про відмову у видачі ліцензій ТОВ «Фенікс - Вторресурс» з підстав, які визначені Законом для залишення заяви про отримання ліцензії без розгляду.

Як підстави для залишення заяви без розгляду зазначені в додатку до наказу Міндовкілля № 82 від 05.02.2021 про відмову у видачі ліцензії, а саме:

1.Відомість про наявність матеріально - технічної бази складена не за встановленою формою в частині назви цехів, дільниць, де розташовано обладнання та не все обладнання містить інвентарні номери.

2. Не надано копії підтвердних документів, засвідченими печаткою (за наявності) та підписом керівника суб`єкта господарювання, що дають можливість ідентифікувати матеріально - технічну базу, а саме: дизельний вилковий навантажувач ДВ 1792.33.20; Ємність п/е (50 л) - 10 шт.; Контейнер пластиковий пересувний MGB об`єм 1,1 м3; Візок вантажний NEO - 2 шт.

3. Надана копія договору оренди землі від 12.08.2010 № 192 не містить пролонгації.

4. Надана копія договору суборенди земельної ділянки від 23.12.2019 року № 1 не підтверджує право власності або оренди, оскільки він підлягає державній реєстрації, відповідно до пункту 10 договору оренди землі від 12.08.2010 № 192.

5. Не надано документи, які підтверджують право власності ФОП ОСОБА_2 на нежитлове приміщення, які надано в оренду за договором від 02.04.2018 №22-0.

У дійсності, - ТОВ «Фенікс - Вторресурс» подало у додатку до заяви про отримання ліцензії документи не в повному обсязі (п.1,2,5), що є підставою для залишення заяви без розгляду, а не відмови у видачі ліцензії.

Договір оренди землі від 12.08.2010 № 192 укладений на 10 років та набирає чинності після його державної реєстрації (п.3 Договору).

Державна реєстрація договору здійснена 24 березня 2011, тобто, строк дії договору-до 24 березня 2021. Договір суборенди від 23.12.2019 року № 1 укладений на термін дії договору оренди - до 24 березня 2021.

Таким чином, на момент розгляду заяви про отримання ліцензії строки дії договору про оренду земельної ділянки та договору про її суборенду не закінчились, тобто, ці договори були чинними.

Отже, за результатами розгляду заяви ТОВ «Фенікс - Вторресурс» про отримання ліцензії Міндовкілля, як орган ліцензування, було зобов`язано прийняти рішення, передбачене статтею 12 Закону, шляхом залишення заяви про отримання ліцензії без розгляду.

Натомість, Міндовкілля було прийняте рішення (Наказ Міндовкілля № 82 від 05.02.2021) про відмову у видачі ліцензії ТОВ «Фенікс - Вторресурс», що не відповідає нормам законодавства у сфері ліцензування.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 червня 2020 року № 736-ІХ, ОСОБА_1 призначено на посаду Міністра захисту довкілля та природних ресурсів України (доступний за посиланням https://zakon.rada.gov.Ua/laws/show/736-IX#Text.

Частиною третьою статті 6 Закону передбачено, що рішення органу ліцензування оформлюються організаційно - розпорядчими актами за підписом керівника органу або його заступника згідно з розподілом повноважень.

Вважають, що Міністр захисту довкілля та природних ресурсів України ОСОБА_1 , як керівник органу ліцензування, не здійснив повноваження в спосіб, встановлений Законом, чим допустив прийняття рішення, що не відповідає нормам законодавства у сфері ліцензування, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 166-12 КУпАП.

В суді захисник особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Степанов І.О. вважав, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 166-12 КУпАП.

Також, вважав, що протокол про адміністративне правопорушення складено без законних на те підстав, з порушенням вимог, передбачених КУпАП.

Вказував, що твердження, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, свідчать про те, що реальні обставини справи не були всебічно, повно і об`єктивно з`ясовані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

Посилався на те, що ТОВ «Фенікс-Вторресурс» зверталося до Міненерго (орган, що здійснював ліцензування до утворення Міндовкілля) з заявою про отримання ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, яка була зареєстрована 08.04.2020 № 1/16/18690-20. Міненерго наказом від 30.04.2020 № 299 було прийнято рішення про відмову у видачі ліцензії ТОВ «Фенікс-Вторресурс» на підставі п.1 ч. 3 ст. 13 Закону «Про ліцензування», з відповідним переліком та описом підстав, які суб`єкт повинен був усунути.

Частиною 4 статті 13 Закону про ліцензування передбачено, що у разі відмови у видачі ліцензії на підставі пункту 1 частини третьої цієї статті здобувач ліцензії може подати до органу ліцензування нову заяву про отримання ліцензії після усунення причин, що стали підставою для прийняття такого рішення.

03.08.2020 ТОВ «Фенікс-Вторресурс» повторно звернувся з заявою на отримання ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами до Міндовкілля (правонаступник прав, обов`язків та майна Міністерства енергетики та захисту довкілля у відповідних сферах).

Відповідно до статті 13 Закону визначено, що при повторному розгляді документів не допускається відмова у видачі ліцензії з причин, раніше не зазначених у рішенні про відмову у видачі ліцензії (крім не усунення чи усунення не в повному обсязі здобувачем ліцензії причин, що стали підставою для попередньої відмови).

У зв`язку із усуненням не в повному обсязі зауважень, які були викладені в наказі Міненерго від 30.04.2020.№ 299, Міндовкілля прийняло рішення про відмову у видачі ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами (наказ від 13.08.2020 №32).

26.01.2021 ТОВ «Фенікс-Вторресурс» звертається з новою заявою на отримання ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами до Міндовкілля, яка була зареєстрована за № 3225/10/21.

У зв`язку із виявленням недостовірних даних у підтвердних документах, поданих здобувачем ліцензії, Міндовкілля видано наказ від 05.02.2021 № 82 про відмову у видачі ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами на підставі пункту 2 частини третьої статті 13 Закону про ліцензування.

Пунктом 2 частини третьої статті 13 Закону про ліцензування серед підстав для відмови в отриманні ліцензії зазначено виявлення недостовірності даних у підтвердних документах, поданих здобувачем ліцензії. Виявленням недостовірності даних у підтвердних документах, поданих суб`єктом господарювання до органу ліцензування, є встановлення наявності розбіжності між даними у підтвердних документах та фактичним станом цього суб`єкта господарювання на момент подання документів.

Таким чином, Міндовкілля було прийнято рішення про відмову у видачі ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, що виключає подію та склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 166-12 КУпАП.

При цьому, вказував, що Міністр захисту довкілля та природних ресурсів України не є посадовою особою органу ліцензування, його посада як члена Кабінету Міністрів України належить до політичних посад, на які не поширюється трудове законодавство та законодавство про державну службу. Міністр захисту довкілля та природних ресурсів України підписує накази, які видає Міндовкілля. Проекти таких наказів проходять попереднє узгодження та юридичну експертизу в апараті міністерства.

Крім того, захисник посилався на те, що докази, які додані протоколу про адміністративне правопорушення, є неналежними.

Водночас в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б підтверджували наявність саме в діях Міністра захисту довкілля та природних ресурсів України ОСОБА_1 суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення у формі умислу на порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності.

Вивчивши матеріали справ про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення захисника, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. 1, ч. 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч.1 ст. 166-12 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності, а саме:

не прийняття рішення, не оформлення, не видача (не надсилання) передбаченого законом документа органом ліцензування протягом встановленого законом строку;

прийняття рішення, складання акта, видача розпорядження органом ліцензування, що не відповідає нормам законодавства у сфері ліцензування;

невнесення в установлений законом строк до ліцензійного реєстру відомостей, обов`язкове внесення яких передбачено законодавством у сфері ліцензування;

невиконання органом ліцензування у передбачений законом строк розпорядження про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 166-12 КУпАП, а долучені до протоколу докази є недостатніми для спростування позиції захисту щодо дій посадової особи у відповідності ст. 13 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Також, суд звертає увагу, що долучені до протоколу фотодокази є неналежними, оформлені з порушенням вимог документування та є незрозумілими.

Крім того, в матеріалах справи відсутні дані, які б підтверджували наявність саме в діях Міністра захисту довкілля та природних ресурсів України ОСОБА_1 суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення у формі умислу на порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності, так як він не є посадовою особою органу ліцензування.

При цьому, Закон про ліцензування, Закон України «Про Кабінет Міністрів України» та Положення про Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України (постанова Кабінету Міністрів України від 25 червня 2020 р. № 614) не наділяє персонально Міністра захисту довкілля та природних ресурсів України повноваженнями на прийняття рішення у сфері ліцензування. Міністр захисту довкілля та природних ресурсів України підписує накази, які видає Міндовкілля. Проекти таких наказів проходять попереднє узгодження та юридичну експертизу в апараті міністерства.

Також, суд вважає, що Міндовкілля діяло відповідно до Закону, а тому відсутня подія адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284КУпАП України по справі про адміністративне правопорушення може бути винесено одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно ст. 247 КУпАП України провадження у справі підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного провадження.

За таких обставин, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 166-12 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 166-12 ч.1, 245, 247, 251, 252, 254, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.166-12 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Суддя О.В.Бурлака