Провадження № 3/932/3887/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Татарчук Л.О., за участю ОСОБА_1 , представника військової частини № НОМЕР_1 Харченко А.В., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов з військової частини НОМЕР_1 , відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, молодшого спеціаліста групи секретного документального забезпечення 7 дивізіону, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу від 16.09.2020 року, ОСОБА_1 під час проходження військової служби на посаді молодшого спеціаліста групи секретного документального забезпечення 7 дивізіону військової частини НОМЕР_1 , розташованої за адресою:. АДРЕСА_2 , будучі службовою особою, в умовах особливого періоду, всупереч інтересам служби, у порушення статутних вимог та укладеного контракту, відмовилася від виконання законних вимог командира - наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 22-РС від 14.07.2020 року.

Дане правопорушення було вчинено при наступних обставинах.

Так, 14.07.2020 року командиром військової частини НОМЕР_1 було видано наказ по особовому складу № 22-РС. Згідно зазначеного наказу військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 молодшого спеціаліста групи секретного документального забезпечення 5 дивізіону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 було призначено на рівнозначну посаду молодшого спеціаліста групи секретного документального забезпечення 7 дивізіону військової частини НОМЕР_1 для більш доцільного використання за фахом.

15.07.2020 року солдата ОСОБА_1 було ознайомлено з даним наказом.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині від 16.07.2020 року № 141, солдату ОСОБА_1 було надано три доби для передачі справ та посади на 5 дивізіоні та приймання справ та посади на 7 дивізіоні військової частини НОМЕР_1 . Остання повинна була прибути на нове місце служби до 7 дивізіону військової частини НОМЕР_1 20 липня 2020 року.

20 липня 2020 року солдат ОСОБА_1 почала скаржитись на біль у коліні, на початкову стадію гоноартрозу лівого колінного суглобу та алергічний риніт, у зв`язку з чим повідомила про неможливість виконати накази командира військової частини НОМЕР_1 № 22-РС від 14.07.2020 року та наказ командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині від 16 липня 2020 року № 141.

21 липня 2020 року солдат ОСОБА_1 була направлена на консультацію до лікаря-травматолога військово-медичного клінічного центру Східного регіону військової частини НОМЕР_2 . З 23.07.2020 року по 07.08.2020 року солдата ОСОБА_1 було звільнено від виконання службових обов`язків для більш детального проходження клінічних досліджень й встановлення причин та ступені захворювання.

Після проходження всіх необхідних досліджень, 04 серпня 2020 року солдату ОСОБА_1 було запропоновано хірургічне лікування, а в разі відмови - направлення на військово-лікарську комісію з метою визначення придатності до військової служби.

Солдат ОСОБА_1 відмовилася від хірургічного лікування у військово-медичному клінічному центрі Східного регіону військовій частині НОМЕР_2 , та з 10 серпня 2020 року була направлена на військово-лікарську комісію до ВМКЦ Східного регіону.

За результатами спеціальних досліджень на рентгенограмах колінних суглобів від 19.08.2020 №2941 зазначено «без ознак травматичного ушкодження».

26.08.2020 року ОСОБА_1 було виписано з ВМКЦ Східного регіону з приписом прибути та приступити до службових обов`язків 27.08.2020 року. Солдат ОСОБА_1 прибула 27.08.2020 року до військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , але наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 22-РС від 14.07.2020 року виконувати відмовилася до отримання висновку ВЛК, справу та посаду на 7-му дивізіоні не прийняла, до виконання службових обов`язків не приступила.

У відповідності до висновку регіональної військово-лікарської комісії від 03.09.2020 року №3752, що був отриманий військовою частиною 15.09.2020 року у ВМКЦ Східного регіону (військова частина НОМЕР_2 ), солдата ОСОБА_1 визнано обмежено придатною до військової служби, тобто відповідно до пп. г пункту 20.3 Наказу Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402, ОСОБА_1 вважається придатною до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Таким чином, ОСОБА_1 відмовилася від виконання законних вимог командира (начальника) в умовах особливого періоду, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 провину у скоєнні даного правопорушення не визнала та пояснила, що цей протокол складався без її участі. Того дня, вона подавала рапорт на відповідь командира. Виходячи з кабінету, її окрикнули представники частини: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які сказали, що її потрібно ознайомити з документами. Вона їм відповіла, що наразі вона не може, але вона не відмовлялася від отримання протоколу. Ознайомилася з протоколом про адміністративне правопорушення лише в суді.

Зазначила, що з даним протоколом про адміністративне правопорушення не згодна. Вона не могла виконати цей наказ, оскільки цей наказ шкодить її здоров`ю. Командиру вона надавала медичні документи та повідомляла про причини, чому вона не може виконувати наказ.

З вказаним наказом про переведення вона не погодилась і написала рапорт щодо уточнення. Просила уточнити наказ в частині місцезнаходження дивізіону.

Зазначила, що відповідно до Статуту, військовослужбовець має право на оскарження наказу командира. Так, того ж дня, написавши рапорт, вона повідомила командира одразу, що виконання його наказу не передбачено ст. 37 Статуту внутрішньої служби.

Потім їй передали наказ, відповідно до якого з 16.07.2020 року по 20.07.2020 року їй необхідно здати посаду. Вона повідомила, що не може здати посаду, оскільки чекає відповіді від командира, якому вона зазначила про неможливість виконати наказ.

Командир повинен надати відповідь на рапорт. На це є відповідні строки. Станом до 21.07.2020 року була відповідь на рапорт від 20.07.2020 року, відповідно до якої їй необхідно було звернутись за консультацією до травматолога й за приписом приступити до обов`язків з 27.08.2020 року.

Потім відбулася співбесіда, їй було знову доведено наказ, однак вона знову зазначила, що не може виконати наказ, так як підтвердилася її травма. Під час співбесіди, вона довела, що виконання наказу це надмірне навантаження на коліно. На цей момент висновків ще не було, тому вона надала епікриз.

27.08.2020 року вона також спілкувалася з командиром. Під час розмови вона повідомила, що не може виконати наказ. Однак їй знову повідомили про виконання наказу, тобто цей наказ командир не відміняв і наполягав на його виконанні. Станом на 27.08.2020 року наказ командира не був скасований.

28.08.2020 року вона прибула на 5 підрозділ, однак її не пустили. Зазначила, що вважає неможливим бути переведеною, не здавши всі справи в попередньому підрозділі.

Вона прибула на 7 підрозділ, однак відмовилася приймати справи через стан здоров`я.

31.08.2020 року вона написала рапорт на командира ВЧ № НОМЕР_3 , з дозволу командира ВЧ № НОМЕР_4 , в якому зазначила адресу, де буде знаходитися, тобто за місцем свого проживання.

З 28.08.2020 року на службі в частині вона не знаходилася, перебувала за місцем проживання.

З 15.09.2020 року, з того часу, як надійшли висновки ВКЛ, вона не приступила до виконання обов`язків.

В липні 2020 року висновку про неможливість нею виконувати свої обов`язки не було. З 15 липня 2020 року будь-яких висновків лікарів, що вона нездатна за станом здоров`я виконувати свої обов`язки, як військовослужбовець, немає. Вона обмежено придатна до військової служби. Це рішення було прийнято 03.09.2020 року, відповідно до висновку ВЛК.

Вона вважає, що вона не могла виконувати свої обов`язки в підрозділі № 7 за станом здоров`я, так як їй необхідно долати велику дистанцію пішки до підрозділу.

В медичних документах посилань про звільнення її від обов`язків на деякий час не було. Їй дійсно було запропоновано оперативне лікування, на той момент вона не була до цього готова, тому не погодилася на операцію.

Просила закрити провадження по справі, у зв`язку із відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Представник військової частини НОМЕР_1 Харченко А.В. в суді пояснила, що 14 липня 2020 року командиром військової частини було видано наказ про переміщення солдата ОСОБА_1 на рівнозначну посаду з 5 підрозділу в підрозділ № 7. Наказ було доведено до відома солдата ОСОБА_1 , про що є відповідні записи. Спершу ОСОБА_1 написала рапорт про те, що їй невідомо, як добиратися до підрозділу №7, хоча їй було доведено до відома, де він знаходиться. Також їй довели маршрут та запропонували альтернативні способи добиратися до нього, однак ОСОБА_1 відмовилася.

Потім від ОСОБА_1 надійшов рапорт про її стан здоров`я, внаслідок якого вона не може виконати наказ. На це їй були призначені необхідні обстеження, які вона пройшла. 26.08.2020 року ОСОБА_1 виписано з ВМКЦ, їй необхідно було приступити до служби. Жодних посилань лікаря щодо звільнення солдата ОСОБА_1 від служби не було.

27.08.2020 року вона повинна була приступити до своїх обов`язків в підрозділі № 7, але до служби не приступила. Замість цього надала рапорт, що буде чекати рішення ВЛК.

15.09.2020 року військова частина отримала рішення ВЛК, в якому було визнано солдатову ОСОБА_1 обмежено придатною, що відповідно до чинного законодавства про військову службу дозволяє їй проходити службу в їх частині.

Але, ОСОБА_1 відмовилася виконувати наказ командира. Тоді, ОСОБА_1 було повідомлено про складання протоколу про адміністративне правопорушення та запрошено до кабінету для вручення цього протоколу. Однак, вона відповіла, що не може, у неї інші справи. Такі дії солдата ОСОБА_1 були сприйняті як відмова від отримання протоколу про адміністративне правопорушення.

Додатково повідомила суд, що військовослужбовець, підписуючи контракт про військову службу, погоджується служити у Збройних Силах України, а не конкретно у 5 підрозділі, чи у 7 підрозділі, чи будь де ще.

Просила притягнути солдата ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Свідок ОСОБА_4 в суді пояснив, що приблизно після 07.07.2020 року, разом з ОСОБА_5 та ще з одним військовослужбовцем, даних яких не пам`ятає, він був присутній при тому, як заступник командира надавав усний наказ солдату ОСОБА_1 прибути до 7 підрозділу. ОСОБА_1 відповіла, щоб командир бригади особисто видав цей наказ. Майор ОСОБА_6 також доводив ОСОБА_1 про місцезнаходження підрозділу №7 та маршрут, як туди добратися. На це ОСОБА_1 відповіла, що їй незручно туди добиратися. Також ОСОБА_1 було запропоновано телефон службовця, який більш детально зможе пояснити маршрут до дивізіону №7.

Свідок ОСОБА_5 в суді пояснив, що влітку 2020 року, на території військової частини підрозділу № 5, він був присутній при тому, як начальник штабу ОСОБА_7 доводив до відома солдата ОСОБА_1 наказ про здачу посади на 5 підрозділі і прийняття посади на 7 підрозділі.

Свідок ОСОБА_8 в суді пояснив, що влітку 2020 року, на території військової частини підрозділу № 5, він був присутній при тому, як в присутності ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , особисто солдату ОСОБА_1 передавали наказ. Вона відмовилася його отримувати, оскільки це був не оригінал, а копія. Про що документи, які намагалися передати солдату ОСОБА_1 , не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_10 в суді пояснив, що приблизно влітку 2020 року, разом з ОСОБА_7 та ще з одним військовослужбовцем, даних яких не пам`ятає, був присутній при тому, як майор ОСОБА_6 надавав усний наказ солдату ОСОБА_1 про її переведення в інший підрозділ. ОСОБА_1 говорила про те, щоб їй надали транспорт туди добиратися. У відповідь їй було надано транспорт. Тоді ОСОБА_1 зазначала, що в неї хворе коліно.

Він не пам`ятає, щоб ОСОБА_1 надавала які-небудь документи в той момент. Він не пам`ятає, щоб вона зазначала, що чекає відповідь на свій запит.

Свідок ОСОБА_9 в суді пояснив, що влітку 2020 року, в штабі 5 дивізіону, в його присутності солдату ОСОБА_1 вручали документи. З приводу чого саме були документи, він не знає. ОСОБА_1 відмовилася отримувати ці документи. Як ОСОБА_1 пояснювала свою відмову, він не пам`ятає.

Вказав, що одного разу, ОСОБА_1 дійсно при ньому повідомляла, що не знає, як добиратися до підрозділу № 7.

Свідок ОСОБА_11 в суді пояснив, що в липні 2020 року, ОСОБА_7 запросив його до кабінету для доведення солдату ОСОБА_1 наказу про переведення. Було запропоновано довести її до місця проходження, так як ОСОБА_1 говорила, що не знає як дістатися туди. ОСОБА_1 повідомляла, що буде оскаржувати і не виконала наказ в той день. Причина невиконання наказу була в тому, що ОСОБА_1 не знала дорогу і не мала можливість добратися туди.

Свідок ОСОБА_7 в суді пояснив, що солдат ОСОБА_1 скаржилася на те, що було прийнято рішення про переведення на рівнозначну посаду в підрозділ № 7. Він запропонував солдату ОСОБА_1 свій транспорт, на що остання відмовилася та відповіла, що буде оскаржувати даний наказ. Про цю обставину він повідомив в Управління телефонним дзвінком. В присутності свідків, він вказав ОСОБА_1 їхати в Управління для вручення цього наказу. Вона направилася туди, після чого йому зателефонували з Управління та повідомили, що ОСОБА_1 прибула. В електронному вигляді він надавав солдату ОСОБА_1 наказ, про що вона поставила свій підпис. Наказ доводив усно. Рапортом від 17.07.2020 року солдат ОСОБА_1 повідомила про свій стан здоров`я, але згідно документів вона була придатна до служби.

Свідок ОСОБА_12 в суді пояснила, що була очевидцем подій, коли ОСОБА_1 пропонували підписати протокол про адміністративне правопорушення. Однак, ОСОБА_1 відмовилася та відповіла, що зайнята, що має більш важливіші справи та пішла. Вона це почула, коли проходила повз ОСОБА_1 та осіб, які їй пропонували підписати протокол. Спеціальним свідком для вручення документів ОСОБА_1 її не залучали.

Свідок ОСОБА_13 в суді пояснила, що була присутня під час розмови між начальником штаба ОСОБА_7 та ОСОБА_1 ОСОБА_7 доводив до відома ОСОБА_1 , що вона зобов`язана здати посаду на підрозділі № 5 та перейти в підрозділ № 7. Крім неї, були ще інші очевидці, але точно вказати не може.

ОСОБА_1 відмовлялась, повідомляла, що в неї хвора нога і заперечувала проти переведення, наголошувала на тому, що не знає туди дороги

Свідок ОСОБА_14 в суді пояснив, що у військовій частині № НОМЕР_4 служила солдат ОСОБА_1 молодшим спеціалістом групи секретного документального забезпечення. Станом на липень 2020 року в групі секретного забезпечення була тільки ОСОБА_1 .

Було прийнято рішення про переведення ОСОБА_1 в межах однієї частини НОМЕР_1 з 5 підрозділу до 7 підрозділу. Вона була переведена в липні 2020 року на підставі наказу командира військової частини.

Солдата ОСОБА_1 переводили, оскільки на підрозділі № 5 відсутні секретні документи, а на підрозділі № 7- є.

ОСОБА_1 наказ про переведення не виконала. Скаржилася на неможливість виконати наказ через свій стан здоров`я, однак нічим це не підтвердила.

Станом на 15.09.2020 року ОСОБА_1 не виконала наказ. Протокол про адміністративне правопорушення було складено у її відсутність.

Зазначив, що солдат ОСОБА_1 спочатку повинна була виконати наказ, а потім його оскаржувати.

Відповідно до висновків військово-лікарської комісії, на момент винесення наказу, ОСОБА_1 придатна до служби.

Свідок ОСОБА_15 в суді пояснив, що знаходився на другому поверсі частини, де зустрів юриста військової частини ОСОБА_2 та офіцера ОСОБА_3 . Вони попрохали його бути присутнім при вручені протоколу про адміністративне правопорушення солдату ОСОБА_1 , яка повинна була підійти. Він погодився бути присутнім. Згодом підійшла ОСОБА_1 , її попросили пройти в кабінет, отримати протокол та поставити свій підпис про отримання. ОСОБА_1 відповіла, що вона поспішає та пішла.

Свідок ОСОБА_16 в суді пояснив, що він був свідком того, як солдату ОСОБА_1 було надано наказ, а також доведено до відома його зміст. Наказ при ньому було прочитано солдату ОСОБА_1 , однак остання зазначила, що не може виконати наказ через свій поганий стан здоров`я.

Протокол про адміністративне правопорушення було складено вже після отримання висновків військово-лікарської комісії.

До винесення наказу про переведення, солдат ОСОБА_1 вже зверталася стосовно стану здоров`я і вони надавали відповідні відповіді.

Зазначив, що відстань від громадської зупинки до підрозділу складає приблизно 2,5 км.

Свідок ОСОБА_6 в суді пояснив, що він був присутній при тому, як до солдата ОСОБА_1 доводили наказ командира про її переведення на підрозділ № 7. Солдат ОСОБА_1 відмовлялася та була не згодна з цим наказом.

Солдат ОСОБА_1 не виконала наказ, який передбачав здачу посади на підрозділі № 5 та прибуття для несення служби на підрозділ № 7. Було визначено час для здачі посади - три доби, до 19.07.2020 року, а з 20.07.2020 року ОСОБА_1 повинна були прибути на підрозділ №7. Зі слів йому відомо, що ОСОБА_1 має проблеми з ногою і вона зверталася до госпіталю.

Свідок ОСОБА_3 в суді пояснила, що ОСОБА_1 було призначено на 7 підрозділ, однак остання відмовилася виконувати наказ командира. Наказ не містив інформації місцезнаходження військової частини, однак ОСОБА_1 роз`ясняли, як добиратися до 7 підрозділу. ОСОБА_1 була не згодна з наказом командира про переведення та писала рапорти. Наскільки їй відомо, ОСОБА_1 не виконувала наказ за станом здоров`я. Службове розслідування вони почали ще до висновків ВЛК, а потім, після того, як отримали висновки ВЛК службове розслідування було доповнено.

Зазначила, що ОСОБА_1 писала рапорти також і до вищого керівництва.

Протокол про адміністративне правопорушення було складено за відсутність солдата ОСОБА_1 . Вона зателефонувала ОСОБА_1 та повідомила, що відносно неї є протокол.

Так, 16.09.2020 року, на другому поверсі частини, вони зустрілися зі свідками: ОСОБА_2 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 . Вони запросили ОСОБА_1 на четвертий поверх для доведення до її відома наказу і протоколу про вчинення правопорушення. ОСОБА_1 повідомила, що вона отримала відповідь, яка її не влаштовує і їй треба поговорити з адвокатом та пішла. Вона їй відповіла, що така поведінка ОСОБА_1 розцінюється як відмова від отримання протоколу. Особисто вона про це записів не робила. Під час спілкування, у неї при собі був наказ про результати розслідування та акт. Протокол про адміністративне правопорушення був у ОСОБА_2 . Свідкам ОСОБА_15 та ОСОБА_12 вона не казала, для чого вони були запрошені. ОСОБА_2 в її присутності також не повідомляла, для чого вони були запрошені. Свідки про це дізналися вже тоді, коли почалася розмова з ОСОБА_1 .

Протокол в суд направлявся без підпису ОСОБА_1 .

Додатково пояснила, що акт № 56 від 15.09.2020 року був підписаний нею. В акті використовувалися заяви, відповіді на заяви, пояснення свідків. Нею також були прийняті до уваги питання щодо стану здоров`я та питання, яким чином добиратися ОСОБА_1 до підрозділу №7.

Свідок ОСОБА_17 в суді пояснив, що йому невідомі причини переведення ОСОБА_1 з підрозділу № 5 до підрозділа № 7. В нього є заступник ОСОБА_18 , який роз`яснював ОСОБА_1 маршрут, а також роз`яснював командир Палагута.

Також пояснив, що він роз`яснював маршрут, при особистій зустрічі. ОСОБА_1 особисто його не просила доставляти до підрозділу. Було також направлено подання до міської ради м.Кам`янське про направлення маршрутного таксі до дивізіону, однак відповіді так і не надано. Крім того вказав, що військовослужбовець за контрактом повинен добиратися до місця служби або особистим транспортом, або громадським транспортом. Він не пропонував доставляти ОСОБА_1 до дивізіону. ОСОБА_1 йому повідомила, що неспроможна проходити маршрут в 7 км до підрозділу, у зв`язку із хворим коліном. Однак, в подальшому йому стало відомо, що ОСОБА_1 була обмежено придатна до військової служби, що дозволяло проходити військову службу у частині.

Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені докази, вислухав пояснення ОСОБА_1 , представника військової частини НОМЕР_1 Харченко А.В., свідків, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП, що виразилося у відмові від виконання законних вимог командира(начальника), вчиненого в умовах особливого періоду, доведена повністю, а її вина у вчиненні даного правопорушення знайшла своє підтвердження, виходячи з наступного.

Так, 14 липня 2020 року командиром військової частини НОМЕР_1 було видано наказ (по особовому складу) № 22-РС. Згідно зазначеного наказу військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 молодшого спеціаліста групи секретного документального забезпечення 5 дивізіону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 було призначено на рівнозначну посаду молодшого спеціаліста групи секретного документального забезпечення 7 дивізіону військової частини НОМЕР_1 для більш доцільного використання за фахом (а.с. 29).

15 липня 2020 рогу на території військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_1 було ознайомлено з даним наказом. Відповідно до аркушу доведення наказу командира № 22-РС від 14.07.2020 року ОСОБА_1 зазначила, що не погоджується з наказом, має алергію, не обізнана про наявність алергенів за місцем дислокації 7-го дивізіону та необізнана з місцезнаходженням дислокації 7-го дивізіону. Крім того, просила направити її на військово-лікарську комісію для розгляду питання про можливість проходження нею військової служби за місцем дислокації 7-го дивізіону (а.с. 68).

Того ж дня, солдат ОСОБА_1 подала до стройової частини військової частини НОМЕР_1 рапорт на ім`я командира, в якому вказала про неможливість виконати вищезазначений наказ, у зв`язку із незнанням місця знаходження 7-го дивізіону та просила надати їй офіційні інструкції та маршрут пересування до 7-го дивізіону (а.с. 58).

16 липня 2020 року наказом т.в.о.командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) ОСОБА_19 , солдату ОСОБА_1 , у зв`язку із призначенням на посаду 7 зенітного ракетного дивізіону, було надано три доби: з 16 липня по 20 липня 2020 року, для здавання та приймання справ та посади (а.с. 31).

Відповідно до рапорту т.в.о.командира 5 дивізіону майора ОСОБА_20 від 17 липня 2020 року, солдат ОСОБА_21 відмовилась від здавання посади молодшого спеціаліста групи секретного документального забезпечення та написання відповідного рапорту, доведено до відома наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 22-РС від 14.07.2020 року ( а.с.32).

З пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були присутніми 17.07.2020 року під час доведення витягу з наказу вбачається, що солдату ОСОБА_1 було повідомлено, яким чином можна добратися до 7-го дивізіону, однак остання зазначала, що їй незручно туди добиратися, жодних скарг на свій стан здоров`я з боку ОСОБА_1 не було.

Крім того, як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 також встановлено, що майор ОСОБА_7 пропонував надати солдату ОСОБА_1 транспортний засіб, яким вона могла добратися до 7-го дивізіону для виконання наказу командира військової частини, на що остання також відповіла відмовою.

Як вбачається з рапорту майора ОСОБА_22 від 20.07.2020 року, станом на 17:00 год. 20 липня 2020 року солдат ОСОБА_1 не прибула у розташування 7 зенітного ракетного дивізіону (а.с. 34).

Відповідно до рапорту майора ОСОБА_20 від 21.07.2020 року, ОСОБА_1 не виконала доведений до неї наказ командира військової частини № 22-РС від 14.07.2020 року, а саме не здала посаду молодшого спеціаліста групи секретного документального забезпечення штабу 5 дивізіону та не прибула до нового місця служби (а.с. 33).

26 серпня 2020 року ОСОБА_1 було виписано з ВМКЦ Східного регіону (військова частина НОМЕР_2 ) (а.с. 134).

31 серпня 2020 року ОСОБА_1 подала рапорт, яким просила скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 22-РС від 14.07.2020 року, а також повідомила, що буде знаходитися за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 61-62).

03 вересня 2020 року госпітальною військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_2 , за розпорядженням командира в/ч НОМЕР_1 від 10.08.2020 року № 1032, було проведено медичний огляд солдата ОСОБА_1 для визначення ступеня придатності до військової служби. Відповідно до висновків комісії, солдата ОСОБА_1 визнано обмежено придатною до військової служби (а.с. 64).

Одночасно з тим, згідно з пп. «г» пункту 20.3 Наказу Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», особи визнані обмежено придатними до військової служби непридатні до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Таким чином, відповідно до висновку військово-лікарської комісії від 03.09.2020 року, солдат ОСОБА_1 визнана придатною до військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , а тому доводи ОСОБА_1 в цій частині, судом не приймаються.

Доводи ОСОБА_1 про те, що наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 14.07.2020 року № 22-РС нею не виконаний з поважних причин, оскільки ніс загрозу її життю та здоров`ю, з урахуванням наявності у неї захворювань, а також посилання на не обізнаність місцевості, відсутності громадського транспорту, тротуару по дорозі до підрозділу та подолання значної відстані пішки до місця служби, що може шкодити її здоров`ю, з урахуванням ушкодження колінного суглобу, не є обґрунтованими підставами для невиконання наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 14.07.2020 року №22-РС, оскільки не обмежують її придатність до військової служби у розташуванні військової частині.

Твердження ОСОБА_1 про те, що остання не отримувала протокол про адміністративне правопорушення судом не приймається як підстава для закриття провадження на підставі відсутності в її діях складу правопорушення, оскільки дані обставини не є вирішальними та не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Крім того, відповідно до пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , ОСОБА_1 було повідомлено про оформлення протоколу відносно неї та пропонувалося ознайомитися з ним та отримати його копію, однак ОСОБА_1 відмовилась від ознайомлення з протоколом та отримання його другого примірника.

До того ж, неодноразові рапорти та звернення ОСОБА_1 , які були адресовані до командирів частини НОМЕР_1 та НОМЕР_5 про скасування наказу № 22-РС від 14.07.2020 року не є підставою для звільнення останньої від виконання своїх службових обов`язків.

Так, дії військовослужбовця після отримання наказу командира регламентовані ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яка передбачає, що після отримання наказу, військовослужбовець відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів виданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати виданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові ( начальнику), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

При цьому, згідно до ст. 113 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, подання скарги військовослужбовцями не звільняє їх від виконання своїх службових обов`язків і наказів командирів.

Таким чином, ОСОБА_1 відмовилася виконувати законні вимоги командира військової частини НОМЕР_1 № 22-РС від 14.07.2020 року, який був неодноразово оголошений, роз`яснений та доведений до її відома та вручений останній, однак ОСОБА_1 відкрито відмовилася виконувати ці вимоги, не маючи на це законних обґрунтованих підстав.

А відтак вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення за ч.2 ст.172-10 КУпАП та її дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст.172-10 КУпАП, як відмова від виконання законних вимог командира (начальника), вчинене в умовах особливого періоду.

Таким чином, враховуючи те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП, доведена повністю, але враховуючи, що на день розгляду справи строк для накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, сплинув, суд вважає необхідним провадження у справі закрити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 283-285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-10 КУпАП закрити, у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя Л.О. Татарчук