Справа № 605/173/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

"18" травня 2021 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від СПД №1 (м. Козова) відділення поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, працюючого трактористом у ТзОВ Контіненталь, одруженого, проживаючого в с. Мужилів Мужилівського старостинського округу Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №465173 від 28 березня 2021 року, громадянин ОСОБА_1 у вказаний день близько 19 години 30 хвилин в с. Мужилів Підгаєцького району, керував автомобілем Skoda Octavia державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення степеня алкогольного сп`яніння, відмовився у присутності двох свідків, на місці, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що 28 березня 2021 року приблизно о 18 годині він за кермом автомобіля Skoda Octavia державний номерний знак НОМЕР_1 , разом із своїм рідним братом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , під`їхали неподалік магазину Віктораль, що в с. Мужилів Підгаєцької територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, при цьому він жодних алкогольних напоїв не вживав. У вказаному магазині придбали пиво та випили його, а потім сиділи в автомобілі та чекали на його товариша ОСОБА_4 , який мав підійти та підвезти їх додому. В цей час до них під`їхали поліцейські, які без жодних на це підстав, почали вимагати у нього документи та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. На його пояснення, що він після вживання пива не керував вказаним транспортним засобом, вони не реагували, а лише сказали, що зобов`язані запропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого він, як особа, яка не керувала автомобілем, може відмовитись, при цьому жодної відповідальності за це нести не буде. Записавши його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на мобільний телефон, поліцейський почав складати на нього протокол, у якому він написав пояснення щодо обставин, які дійсно мали місце, а саме, що він не керував автомобілем, бо перед тим випив бутилку пива, а також, що відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він після вживання пива не керував транспортним засобом, а лише сидів у ньому, а тому вважав, що не повинен проходити такий огляд, бо не був водієм. Просить справу відносно нього закрити, у зв`язку з тим, що він не вчиняв правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при цьому додав копію позовної заяви про скасування постанови серії БАА №848498 від 28 березня 2021 року про накладення на нього адмністративного стягнення.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 28 березня 2021 року близько 18 години, він разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , автомобілем Шкода Октавія, яким керував останній під`їхали поблизу магазину Віктораль, що в с. Мужилів Підгаєцького району. В даному магазині придбали пиво, яке випили та сіли в автомобіль чекати ОСОБА_4 , який мав підійти та підвезти їх додому. В цей час до них під`їхали поліцейські, які почали вимагати у ОСОБА_1 , який сидів за кермом, документи і казали йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що він тільки що пив пиво, але після того не керував машиною, а тільки сидить в ній, але працівники поліції не брали це до уваги і продовжували запитувати ОСОБА_1 , чи той буде проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, при цьому один з працівників поліції, додав, що ОСОБА_1 може і відмовитись від проходження такого огляду, якщо він не керував машиною і за це ніякої відповідальності не буде. ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, висловлюючи своє обурення тому, чому він не будучи водієм транспортного засобу, повинен проходити такий огляд.

Аналогічні пояснення в судовому засіданні надав свідок ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він із ОСОБА_6 приблизно біля 19 години знаходились біля магазину Віктораль, що в с. Мужилів та бачили, що неподалік на узбіччі дороги стояв автомобіль у якому знаходились ОСОБА_1 , його рідний брат ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Через декілька хвилин до вказаного автомобіля під`їхав патрульний автомобіль поліції, а тому вони із ОСОБА_6 підійшли подивитись, що там відбувається, при цьому їх працівниками поліції було запрошено бути свідками, на що вони погодились. Він чув як ОСОБА_1 відмовлявся проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, мотивуючи це тим, що не керував автомобілем. Безпосередньо він в той день не бачив, щоб ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а лише стояв на обочині. Працівник поліції писав пояснення від його імені, а він лише підписав, не читаючи його, при цьому не придав значення тому, що там було зазначено, що ОСОБА_1 був водієм.

Аналогічні пояснення суду надав свідок ОСОБА_6 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що до нього у вечірній час, точної години не пригадує, зателефонував його товариш ОСОБА_1 та попросив прийти в центр с. Мужилів, для того, щоб автомобілем останнього, завезти його додому, що він і зробив. На той момент, коли він прийшов до місця де стояв автомобіль ОСОБА_1 , то працівників поліції вже не було. Про те, що сталось, йому стало відомо зі слів самого ОСОБА_1 , а також ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що він після вживання пива не керував належним йому транспортним засобом Skoda Octavia державний номерний знак НОМЕР_1 , а лише сидів у ньому, знайшло своє підтвердження під час розгляду вказаної справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з порушенням встановленого порядку пропонувалось пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Так, хоча у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №465173 від 28 березня 2021 року зазначено, що ОСОБА_1 28 березня 2021 року близько 19 години 30 хвилин в с. Мужилів Підгаєцького району, керував автомобілем Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення степеня алкогольного сп`яніння, відмовився у присутності двох свідків, на місці, однак факт керування заперечувався особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, як під час складання відносно нього протоколу так і під час судового розгляду справи, при цьому матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких належних та допустимих доказів в розумінні ст.251 КУпАП, які б спростовували вказані твердження ОСОБА_1 та доводили б протилежне.

Поясненнями вищезазначених свідків, даними ними в судовому засіданні, повністю підтверджено твердження ОСОБА_1 з приводу того, що він не керував транспортним засобом, після вживання ним пива та одночасно частково спростовано письмові пояснення свідків вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, в тому числі особисто цими свідками.

Аналогічне стосується також і дослідженого в судовому засіданні відеозапису, який міститься на СD-R диску, з якого видно, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Драгер та у медичному закладі.

Поряд з цим, вказаний відеозапис жодним чином не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспорним засобом і в ньому взагалі за таке не йдеться.

Встановлені судом обставини справи, не відповідають суті адміністративного правопорушення зазначеній у протоколі про адміністративне правопорушення, а також диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом настає за умов відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який пропонується пройти чи проводиться відповідно до встановленого порядку.

Таким чином, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який йому пропонувалось пройти в порушення встановленого порядку, оскільки він не був водієм, не може бути підставою для притягнення даної особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

На підтвердження наведеного, суд вважає за необхідне, зіслатися на зміст частини другої ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, та частини першої ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Хоча приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, саме постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Таким чином, беручи до уваги те, що ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення правопорушення, за яке передбачене покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд вважає за необхідне застосовувати стандарти Європейського Суду з прав людини, притаманні кримінальному провадженню.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом поза розумним сумнівом, зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Працівниками поліції не представлено будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, а також, що він керував ним саме з ознаками алкогольного сп`яніння і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який йому пропонувалось пройти, відповідно до встановленого порядку, відмовився.

Матеріалами справи про адміністративне правопорушення жодним чином не спростовуються пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо того, що він не керував транспортним засобом.

За змістом п.1.10 Правил дорожнього руху водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення відносно нього, серії БАА №848498 від 28 березня 2021 року, який на даний час не розглянутий, однак вказане не є підставою для зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Виходячи із встановлених у справі обставин, суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 не був водієм, тобто не керував транспортним засобом марки Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , 28 березня 2021 року близько 19 години 30 хвилин в с. Мужилів Підгаєцького (на даний час Тернопільського) району, а тому відповідно до Інструкції і вимог ч.1 ст.266 КУпАП не підлягав огляду на стан алкогольного, чи будь-якого іншого сп`яніння.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є недоведеним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КАС ВС від 08 липня 2020 року (справа №463/1352/16-а).

При цьому, суд звертає увагу на те, з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах Малофєєва проти Росії (Malofeyeva v. Russia, рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та Карелін проти Росії (Karelin v. Russia заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

Виходячи із вищенаведеного, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 33-35, 130 ч.1, 221, 245, 251, 266, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року та зареєстрованою у Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11 листопада 2015 року, ст.ст.8, 62 Конституції України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц