Троїцький районний суд Луганської області
Справа №: 433/486/21
Провадження № 3/433/161/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2021 року

Суддя Троїцького районного суду Луганської області Певна О.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із відділення поліції № 2 Сватівського РВП ГУ НП в Луганській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заміжньої, маючої на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, перебуваючої у декретній відпустці, з середньою загальною спеціальною освітою, встановленої групи інвалідності не має, до адміністративної відповідальності не притягувалась, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

До Троїцького районного суду Луганської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 184 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 175560 від 05.04.2021, 26 лютого 2021 року приблизно о 13-40 год., громадянка ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2010 року народження, який після закінчення уроків, на території Троїцького ліцею вчинив бійку зі своїм однокласником, але не досяг віку відповідальності.

Під час судового засідання ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та надала пояснення, що 26 лютого 2021 року її син ОСОБА_2 після уроків прийшов додому в брудному вигляді та пояснив, що його побив його однокласник ОСОБА_3 в присутності інших однокласників. 28 лютого 2021 року у її сина погіршився стан здоров`я, в зв`язку з чим вони звернулись до Троїцького ТМО та в поліцію.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Овчаренко Є.В. в судовому засіданні заперечував проти протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , посилаючись на факти, викладені в письмовому запереченні, яке він надіслав засобами електронного зв`язку на адресу суду та посилаючись на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376, оскільки в протоколі не зазначено свідків події, тоді як матеріали справи про адміністративне правопорушення містять копії протоколів допиту свідків ОСОБА_4 та малолітнього ОСОБА_5 , які буди допитані в рамках кримінального провадження № 0000007 від 01.03.2021. просив справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Суд, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до висновку про необхідність його повернення для належного оформлення виходячи з такого.

Згідно зі ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 р. у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З огляду на викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, вказана норма матеріального права застосована не була, оскільки в протоколі не зазначено свідків події, яка мала місце 26.02.2021.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення додано постанову про закриття кримінального провадження від 06.03.2021 (далі за текстом Постанова), з якої вбачається, що 26.02.2021 малолітній ОСОБА_3 спричинив тілесні ушкодження малолітньому ОСОБА_6 . За вказаним фактом 01.03.2021 було внесено відомості до ЄРДР за № 0000007 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

В Постанові зазначено, що підставою для закриття кримінального провадження №0000007 від 01.03.2021 є відсутність складу кримінального правопорушення.

При цьому, згідно заяви ОСОБА_1 від 04.03.2021, остання відмовилася від обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні та претензій будь-якого характеру не має.

Згідно повідомлення Сватівської окружної прокуратури Луганської області від 28.04.2021, прокурором Троїцького відділу 27.04.2021 винесено постанову про скасування постанови про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження спрямовано до СД ВП № 2 Сватівського РВП ГУНП в Луганській області для подальшого розслідування.

Крім того, матеріали справи містять копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В графі «батьки» матір`ю зазначена - ОСОБА_7 . Проте, на підтвердження зміни прізвища до матеріалів справи не надано відповідних доказів, що, в свою чергу, позбавляє суд встановити родинні відносини між дитиною та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, суд не має реальної можливості дати оцінку неналежно та неповно зібраним доказам щодо обставин справи, які є істотними для вирішення адміністративного матеріалу.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного, суддя позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для належного оформлення, під час якого необхідно всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Наведені вище недоліки, що були допущені при складанні адміністративного протоколу та при оформленні справи про адміністративне правопорушення, перешкоджають повному, об`єктивному та всебічному розгляду справи, прийняттю правильного рішення по справі, тому матеріал про адміністративне правопорушення не може бути розглянутий і підлягає поверненню органу, який його направив для належного оформлення.

Керуючись ст. 252, 256, 278, 280 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП повернути до відділення поліції № 2 Сватівського РВП ГУНП в Луганській області для належного оформлення.

Постанова апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Певна