Справа № 163/3306/20 Провадження №33/802/317/21 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія: cт.472 МК України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

представника митниці Пікалюка М.С.

захисника особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 Смоленського Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу в.о. начальника Волинської митниці ДФС Погребняка Є. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 11 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП невідомий, закордонний паспорт НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Даною постановою судді провадження у справі за протоколом про порушення митних правил №0823/20500/20 щодо ОСОБА_1 за ознаками ст.472 МК України закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені за цим протоколом в порядку ст.511 МК України 1309 штук дитячих колгот повернуто ОСОБА_1 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

За протоколом про порушення митних правил №0823/20500/20 від 20.11.2020 року, ОСОБА_1 ставилось у провину те, що він прямуючи 20 листопада 2020 року з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби водієм автомобіля "Мерседес-Бенц", номерний знак НОМЕР_2 , з причепом "Прагматек", номерний знак НОМЕР_3 , де перевозились автомобіль "Хюндай" та "КІА", вказав у митній декларації 1500 штук носків загальною вартістю 9000 злотих, не задекларувавши за встановленою формою 1309 штук дитячих колгот загальною вартістю 120 428 гривень, що знаходились в кабіні автомобіля разом із задекларованими товарами і були виявлені під час митного контролю.

Митним органом дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.472 МК України.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції у своїй постанові зазначив, що декларування ОСОБА_1 переміщуваних товарів іншим найменуванням і в більшій за дійсну кількості, що не привело до зменшення розміру митних платежів, не тягне адміністративної відповідальності. У зв`язку з цим провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях складу правопорушення. Вилучені в порядку ст.511 МК України предмети підлягають поверненню їх власнику для проведення митного оформлення. Понесені по справі витрати на зберігання товарів відшкодуванню не підлягають згідно із ст.520 МК України, судовий збір не справляється на підставі ст.401 КпАП України.

Не погодившись із таким судовим рішенням Волинська митниця ДФС подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_1 у порушенні митних правил за ст.472 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкцій даної статті, а саме накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості вилучених товарів з конфіскацією цих товарів, а також стягнути витрати митного органу у вказаній справі за зберігання товарів. Вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, є безпідставним, оскільки в матеріалах справи наявні достатні докази того, що ОСОБА_1 вчинив дане адміністративне правопорушення.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши думку представника митниці, який скаргу підтримав із наведених у ній підстав; особу, щодо якої складено протокол та його захисників, які заперечили доводи апеляційної скарги, просили постанову суду залишити без змін; приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при прийнятті судового рішення були дотримані в повній мірі.

Висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України є правильним виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 рухався через митний кордон по смузі «червоний коридор», що підтверджується наявним в справі контрольним талоном. При цьому факт переміщення товару по цій смузі підтверджується матеріалами справи та не заперечується самим ОСОБА_1 .

У протоколі про порушення митних правил №0823/20500/20 від 20.11.2020 року, складеному відносно ОСОБА_1 не розкрито об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, яка передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З цього протоколу не зрозуміло, в чому полягає дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується.

Суддя першої інстанції, розглядаючи справу, встановив, що факт переміщення ОСОБА_1 1309 штук дитячих колгот стверджений протоколом про порушення митних правил, актом про проведення митного огляду транспортного засобу, письмовими поясненнями ОСОБА_1 . З митної декларації ОСОБА_1 вбачається заявлення ним відомостей про 1500 штук носків загальною вартістю 9000 польських злотих.

В судовому засіданні в суді першої інстанції захисником ОСОБА_1 - Смоленським Д.П. надано для огляду оригінали та приєднано їх копії до матеріалів справи, на підтвердження законних дій його довірителя, польський фіскальний чек від 18 листопада 2020 року, з польською фактурою № FPF/13/2020. Ці докази свідчать про придбання ОСОБА_1 в польському ТОВ "Кребо" 1500 штук дитячих колгот загальною вартістю 9000 злотих або 67 282,20 гривні за офіційним курсом НБУ (1 злотий = 7,4758 гривні).

Згідно із розділом ХІ "Текстильні матеріали та текстильні вироби" Митного тарифу України шкарпетки (носки) і колготи належать до товарної групи 6115 УКТ ЗЕД. При їх увезенні справляється ввізне мито в розмірі 12%. Таке мито є однаковим як щодо шкарпеток, так і щодо дитячих колгот.

Суддею першої інстанції встановлено, з чим і погоджується апеляційний суд, що декларування ОСОБА_1 переміщуваних товарів іншим найменуванням і в більшій за дійсну кількості, що не привело до зменшення розміру митних платежів, не тягне адміністративної відповідальності.

А тому апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, тобто незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню.

Доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, митними органами надано не було.

Зі змісту статей 257, 366 МК України та диспозиції статті 472 МК України вбачається, що за ст.472 МК України кваліфікуються діяння осіб, які переміщуються через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» і допустили зазначене у диспозиції цієї статті Митного кодексу порушення митних правил.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України у зв`язку з чим вірно закрив провадження у справі в цій частині на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки судом було правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норм процесуального права.

Постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування чи зміни з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу в.о. начальника Волинської митниці ДФС Погребняка Є. залишити без задоволення.

Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 11 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.В. Гапончук