КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 755/1332/20 Головуючий у І-й інстанції - Метелешко О.В.
апеляційне провадження № 33/824/2141/2021 Доповідач Заришняк Г.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 рокуСуддя Київського апеляційного суду Заришняк Г.М.,

при секретарі Діденку А.С.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 19 березня 2020 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 березня 2020 рокувизнано винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного вправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накладенона ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнутоз ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. на користь держави.

З постанови слідує, 17 січня 2020 року о 00 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем «Mazda 323», державний номерний знак НОМЕР_1 , у м. Києві по пр-ту Ю.Гагаріна, 21, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: специфічний запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння обличчя; нечітке мовлення. Від проходження огляду у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення, правадження у даній справі закрити.

Апелянт вказував, що суд в порушення вимог закону дану справу розглянув у відсутність апелянта, що є порушенням права ОСОБА_1 та позбавило його права надати пояснення по справі. Також вказував, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням ст.256 КУпАП , а саме в ньому не зазначено повне прізвище ім`я та по батькові особи, що його склала.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення слідує, що розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_1 , відсутні відомості про одержання ним копії постанови від 19 березня 2020 року. З апеляційної скарги слідує, що про наявність оскаржуваної постанови апелянту стало відомо лише 10 березня 2021 року.

Доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне заслуговують на увагу і підтверджуються матеріалами справи, а тому вважаю причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровсього районного суду м. Києва від 19 березня 2020 року поважними, а клопотання таким, що підлягає задоволенню.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних у справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 17 січня 2020 року, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, а також відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції, з яких чітко вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на виявлення стану сп`яніння у лікаря нарколога, на що останній відмовився.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що він в зазначений час не керував автомобілем, а лише прийшов забрати із салону автомобіля особисті речі, спростовуються постановою про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення ч.1 ст. 126 КУпАП штрафу у розмірі 425 грн., з якої слідує, що 17 січня 2020 року в 00 год. 01 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «Mazda323», д/н НОМЕР_1 , у м. Києві по пр-ту Ю.Гагаріна, 21, без ввімкненого близького світла фар у темну пору доби, не мав при собі посвідчення водія, чим порушив п.19.1 та 2.1а ПДР України (а.с.3).

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що суд безпідставно розглянув дану справу у його відсутність, не заслуговують на увагу.

Як видно з матеріалів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 тричі викликався в судові засідання: на 10 лютого 2020 року на 14 год. 30 хв.; 27 лютого 2020 року на 09 год., 19 березня 2020 року на 09 год. 10 хв., проте надіслані судові повістки повернуті поштою без вручення адресату, оскільки останній відсутній за місцем проживання.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлений про те, що розгляд його адміністративної справи відбудеться у Дніпровському районному суді м. Києва, проте безпідставно не повідомив суд про зміну свого місця проживання.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» роз`яснено про те, що строки, встановлені ЦПК, КПК та КУпАП, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено повне прізвище, ім`я та по-батькові особи, що його склала, не є підставою для скасування законної та обґрунтованої постанови суду, оскільки як видно з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , протокол складено поліцейським роти №3 полку №2 УПП м. Київ ДПП капралом Конявським Д.В.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, суд приходить до висновку, що твердження ОСОБА_1 щодо своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення не суперечать встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в як суді першої, так і в суді апеляційної інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а тому розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були б підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставилось в апеляційній скарзі, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП. Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 19 березня 2020року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 19 березня 2020року- залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Заришняк Г.М.