Справа № 199/5705/21
ПОСТАНОВА

іменем України

28.10.2021 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Воробйов В.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції місцем проживання зазначена адреса: АДРЕСА_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

18.06.2021 року о 10-55 годині ОСОБА_1 , в районі будинку №87м/1 по вул.Калиновій у м.Дніпро (Амур-Нижньодніпровський район), керував автомобілем «Тойота» № НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнав та зазначив, що дійсно у вказаний у протоколі день та час керував автомобілем «Тойота» № НОМЕР_1 та був безпідставно зупинений працівниками поліції. Зазначає, що в ході спілкування з поліцейськими вони запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на який він погодився та пройшов його у КП «ОМПЦЛЗ» ДОР, результат якого виявися позитивним. Стверджує, що під час керування автомобілем він не перебував у стані будь-якого сп`яніння, а наявність позитивного висновку обумовлена вживанням ним біологічної добавки «Канабідіол», яку він придбав через Інтернет для поліпшення стану свого здоров`я, та яка містить у своєму складі «масло канабідіолу», яка до переліку наркотичних засобів не відноситься.

Крім цього звертає увагу, що постановою КМУ від 07.04.2021 року №324 до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів внесені зміни, згідно яких до речовин ізольованого канабідіолу (ізоляту канабідіолу), (який не є психоактивною речовиною), цією постановою заходи державного контролю не встановлюються. Також вказує на процесуальні порушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та безпосередньо здійснення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, внаслідок винних дій останнього повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та об`єктивності.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №013409 від 19.07.2021 року, де викладені обставини скоєння правопорушником ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП;

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2784, складеного о 12-00 годині 18.06.2021 року, заповненого 25.06.2021 року, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння;

-показами у судовому засіданні лікаря-нарколога КП «ОМПЦЛЗ» ДОР ОСОБА_2 , який безпосередньо і склав висновок №2784. Так, свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав, підтвердив та роз`яснив висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2784, складеного о 12-00 годині 18.06.2021 року, заповненого 25.06.2021 року та вказав, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, а саме, що у нього було виявлено «тетрагідроканабінол», який походить від «канабісу», що відноситься до переліку наркотичних засобів. Зазначає, що під час огляду він бачив, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння, а саме один з яких «розширені зіниці, які не реагують на світло».

Свідок ОСОБА_2 заперечив той факт, що через вживання біологічної добавки «канабідіол» особа може перебувати у стані наркотичного сп`яніння, а також заперечив також і той факт що вживання такого препарату може призвести до позитивного висновку щодо перебування у стані наркотичного сп`яніння. Крім цього свідок стверджує, що ОСОБА_1 під час проведення огляду перебував у стані наркотичного сп`яніння, яке не могло бути викликаним вживанням біологічної добавки «канабідіол».

Також свідок ОСОБА_2 роз`яснив процедуру проходження в медичному закладі огляду на стан наркотичного сп`яніння, зазначивши, що вона є багатоступеневою та у випадку недостатньої кількості наркотичних речовин, висновок може бути негативним. Однак під час огляду ним ОСОБА_1 , взяття у останнього та дослідження змісту зразків біологічного середовища від останнього, було виявлено достатню кількість наркотичного засобу «тетрагідроканабінолу», що без всякого сумніву свідчить, що ОСОБА_1 на час огляду перебував у стані наркотичного сп`яніння, викликаного вживанням зазначеного ним у висновку наркотичного засобу.

Згідно зі ст.251 КУпАП суду надані об`єктивні та інші безперечні докази провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що дозволяє суду, визнати останнього винним.

До пояснень правопорушника ОСОБА_1 в частині не визнання своєї провини, суд відноситься критично, оскільки його позиція спростовується об`єктивними доказами, оцінку котрим суд дав, а не визнання ним провини в цій частині спосіб його захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне ним правопорушення.

Відповідно до п. 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно вимогам ст. 266 КУпАП, огляд водія, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів у присутності 2-х свідків. У разі незгоди водія на проведення вказаного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги, але більш конкретні передбачені і спеціальною Інструкцією про порядок про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 вказаної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерського-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Матеріали справи не містять та ОСОБА_1 - судді не надані докази, на що він наголошував у судовому засідання, що він за допомоги технічного засобу «Драгер» проходив огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, слід зазначити, що відносно ОСОБА_1 було складено протокол про його керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що можливо не на місці особисто працівником поліції за допомоги будь якого технічного засобу чи пристрою, а виключно у закладі охорони здоров`я, після проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу, з відібранням від водія зразків біологічного середовища, після чого лікарем складається акт медичного огляду (Затверджена наказом МВС України та Міністерством здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Тому, за наявних у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння єдиним способом проведення такого огляду був огляд лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку), що у даному випадку було здійснено.

Що стосується складеного протоколу про адміністративне правопорушення зазначаю наступне.

Зокрема, вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, який складений повноважною особою згідно вимог КУпАП, вказана правова кваліфікація адміністративного правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про адміністративну відповідальність, та відповідний пункт Правил дорожнього руху, сформульовано звинувачення, викладені фактичні обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для повного розуміння стороною захисту суті висунутого проти ОСОБА_1 звинувачення.

Доводи ОСОБА_1 про свою невинуватість, викладені ним у судовому засіданні, не спростовують зазначені докази, які у своїй сукупності свідчать про недотримання ним вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Мотиви ОСОБА_1 фактично ґрунтуються на незгоді з доказами за даною справою.

Суд розцінює відповідні пояснення ОСОБА_1 як усталену модель захисту від притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, розповсюджену форму таких показів та форму реалізації права на захист і бажання уникнути адміністративної відповідальності і покарання за вчинене правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 , що його не було поліцією відсторонено від керування транспортним засобом не спростовує обставини скоєного ним адміністративного правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та жодним чином не впливають на доведеність його вини.

Посилання ОСОБА_1 на те, що ним не скоєно адміністративного правопорушення, та недійсності окремих доказів відхиляються, оскільки вони зводяться до штучного маніпулювання ним фактів та доказів в частині вживання речовин, особистого тлумачення норм матеріального та процесуального закону і хибній оцінці одиничних доказів.

При цьому, ОСОБА_1 оцінює і тлумачать такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Позиція захисту ОСОБА_1 , що висновок №2784 щодо його перебування у стані наркотичного сп`яніння має позитивний результат саме через вживання ним біологічної добавки «Канабідіол», яка є у вільному продажу та яка містить у своєму складі «масло канабідіолу», спростовується показами свідка ОСОБА_2 лікаря нарколога, який є фахівцем в галузі дослідження та медичного огляду осіб на перебування останніх у стані сп`яніння, та який підтвердив та роз`яснив складений ним висновок №2784, зазначивши у судовому засіданні, що у біологічній речовині, яка була відібрана у ОСОБА_1 виявлено саме «тетрагідроканабінол», який походить від «канабісу», що відноситься до переліку наркотичних засобів, а не біологічна добавка - «масло канабідіону» як стверджує останній. Безумовно, ОСОБА_1 на час огляду, який він здійснював особисто, перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Призначаючи вид адміністративного стягнення, враховую характер і міру громадської небезпеки скоєного, особу правопорушника, те, що ОСОБА_1 свою провину не визнав, у скоєному не розкаявся, не надав суду відомостей, про оскарження обставин адміністративного правопорушення та кваліфікацію його дій та не спростував факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення. За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.283,284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 гривень 00 копійок судового збору.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Л.Воробйов