ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2021 Справа №607/18730/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Тернопільського РВП ТВП ГУНП України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 27 жовтня 2020 року о 22 год. 30 хв. на 3 км.+800 м. а/д М-09 Львів - Тернопіль керував транспортним засобом «Део Ланос» державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820», на екрані якого після продуття водієм висвітлено показник 1.71 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причин не явки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав, а тому суд в порядку ст. 268 КУпАП проводить розгляд справи за наявними в ній доказами.

Вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.п. 1.3 п. 1 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 052153 від 27.10.2020 р.;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де вказані результати огляду 1.71 проміле та свідки, які були присутні при здійсненні огляду ОСОБА_1 ;

- роздруківка з алкотеста «Драгер Алкотест 6820» з результатами проведеного огляду від 27.10.2020 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 27.10.2020 р.,

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 233764 від 27.10.2020р.

- оглянутим в судовому засіданні відеозаписом місця події.

За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення беру до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, за яких було вчинено дане правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. в дохід держави.

Копію постанови надіслати ОСОБА_1 .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяВ. Л. Дзюбич