гСправа № 358/1360/20 Провадження № 3/358/26/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Тітов М.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, українку, уродженця с. Широкий Луг, Тячівського району Закарпатської області, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, перебуваючої у відпустці по догляду за дитиною, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 07.11.2000 року Богуславським РВ ГУ МВС України в Київській області,

за статтею 212-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 637909 від 13.11.2020 року вбачається, що 23.10.2020 року близько 11 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , розповсюджувала друковані матеріали передвиборчої агітації, які не містять відомостей про установу, що здійснила друк, їх тираж, інформацію про осіб, відповідальних за випуск, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 212-13 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що 23.10.2020 року вона перебувала на подвір`ї своїх родичів в с. Медвин, і ніякого відношення до розповсюдження агітаційних газет в с. Медвин вона не має.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення повинен в собі містити: суб`єкт правопорушення, суб`єктивну сторону правопорушення, об`єкт правопорушення та об`єктивну сторону правопорушення. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, означає, що відсутній склад адміністративного правопорушення.

Частиною 2 статті 212-13 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за розповсюдження (рознесення, вивішування, роздавання) під час виборчого процесу друкованих матеріалів передвиборної агітації, які не містять відомостей про установу, що здійснила друк, їх тираж, інформацію про осіб, відповідальних за випуск, або у яких така інформація означена неправильно чи неповно, а так само організація такого розповсюдження.

При цьому обов`язковими елементами об`єктивної сторони даного правопорушення є: 1) наявність друкованих матеріалів передвиборної агітації, які не містять відомостей про установу, що здійснила друк, їх тираж, інформацію про осіб, відповідальних за випуск, або у яких така інформація зазначена неправильно чи неповно; 2) факт розповсюдження таких друкованих матеріалів передвиборної агітації; 3) здійснення розповсюдження у формі рознесення та/або вивішування, та/або роздавання, рознесення; 4) здійснення розповсюдження друкованих матеріалів передвиборної агітації під час виборчого процесу; 6) що розповсюдження друкованих матеріалів передвиборної агітації здійснювалося на користь партії (кандидата), щодо якої (якого) є рішення ЦВК про реєстрацію.

Частиною 2 ст. 53 Виборчого кодексу України передбачено, що друковані матеріали передвиборної агітації повинні містити відомості про підприємство, що здійснило друк, або інформацію, що друк здійснено з використанням обладнання відповідного кандидата або партії (організації партії), яка висунула кандидата (кандидатів), їх тираж, інформацію про осіб, відповідальних за випуск, та замовника відповідних матеріалів.

У свою чергу, відповідно до ч. 13 ст. 57 Виборчого кодексу України, забороняється виготовлення та поширення друкованих передвиборних агітаційних матеріалів, що не містять відомостей про підприємство, яке здійснило друк, тираж, інформацію про осіб, відповідальних за випуск, та замовника таких матеріалів.

Тобто, диспозиція ч. 2 ст. 212-13 КУпАП є бланкетною та відсилає до виборчого законодавства. Між тим, у наявному у справі протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 637909, відсутні посилання на відповідні норми Виборчого кодексу України.

Окрім цього, за правилами ст. 254 КУпАП, саме протокол про адміністративне правопорушення є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 212-13 КУпАП, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 637909 від 13 листопада 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 з протоколом не згідна, про що свідчить її власноручний підпис.

Разом з цим, суд вважає, що сам факт пояснень іншої особи про вчинене правопорушення не може бути достатнім доказом доведеності цієї вини, оскільки достовірно не встановлено причетність ОСОБА_1 до даного порушення.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06 листопада 2015 року, передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення) (пункт 15 Інструкції).

Між тим, зі змісту самого протоколу та доданих до нього матеріалів вбачається відсутність (не зазначення) прізвищ і адрес двох свідків, також не вказано форму здійснення розповсюдження ОСОБА_1 друкованих матеріалів (рознесені, роздані, вивішені) та кому саме були розповсюджені друковані матеріали, не зазначено частину статті 212-13 КУпАП, за якою має нести відповідальність ОСОБА_1 .

Також не зрозуміло яким чином та в якому місці були вилучені друковані матеріали працівниками поліції, оскільки не складений протокол огляду місця події чи протокол вилучення речей (друкованих матеріалів).

Інших об`єктивних доказів, які б доводили вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надано.

Слід урахувати, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах долучених до нього, які були зібрані органом, який склав протокол. Для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення - п.39 Рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року (Заява № 16347/02).

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Малофєєва проти Росії» серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Таким чином, усупереч положенням ст. 256 КУпАП, а також ст. 251 КУпАП, якою визначені докази в справі про адміністративне правопорушення, надані суду матеріали не містять належних, беззаперечних та достовірних доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оскільки вина особи не може ґрунтуватись на припущеннях, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, у зв`язку з відсутністю достатніх доказів, які б свідчили про безсумнівну винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-13 КУпАП, справу слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283 та 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-13 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена порушником, його представником чи захисником, потерпілим або його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подач і апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов