Справа № 266/1939/21
Провадження№ 3/266/713/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2021 року м. Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Федотова В.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.184 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
У період часу з 13.03.2021 р. по 16.03.2021 р. ОСОБА_1 , не виконував належним чином обов`язки, щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося у байдужості про місце знаходження останньої, так як в зазначений час неповнолітня ОСОБА_1 була відсутня за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , що в Приморському районі м.Маріуполя, а батько не прийняв ніяких заходів встановлення її місця знаходження, що загрожувало здоров`ю та життю ОСОБА_2 , чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.
ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим судом про дату та час слухання справи, зокрема про це свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, в судове засідання не з`явився, причин поважності своєї неявки суду не надав, тому суд, вважаючи його причини неявки не поважними, розглядає справу за його відсутності на підставі наявних в справі матеріалів.
Згідно правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначено, що свідоме неотримання судової кореспонденції, яка направлялася судами за адресою, зазначеною самим відповідачем в клопотаннях та апеляційній скарзі, тоді як ця адреса співпадає з адресою відповідача, яка зазначена в позовній заяві та наявна у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та, в подальшому, посилання відповідача на те, що судами не було повідомлено відповідача про дату, час та місце судових засідань і це є порушенням норм процесуального права, може бути розцінено судом як дії, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчити про зловживання процесуальними правами учасника справи, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вжити якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КпАП України є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Дослідивши матеріали справи, вважає, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а його вина в скоєнні даного адміністративного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 645466 від 16.03.2021 року, довідкою про результати перевірки за повідомленням від заступника директора Маріупольського центру професійної технічної освіти ОСОБА_3 за фактом зникнення неповнолітньої ОСОБА_2 ІТС ІПНП №3215 від 16.03.2021 р., копією паспорту НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_1 з відміткою щодо дітей: дочка: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , двома протоколами прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16.03.2021 р.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір.

З урахуванням характеру скоєного правопорушення, ставлення до скоєного і ступеню вини, даних про особу правопорушника, керуючись ч.1 ст. 184, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (розрахунковий рахунок № UA0005721, код платежу 21081100, , отримувач коштів Маріуполь.УК/Приморський район).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (отримувач коштів: Маріуп.УК/Приморський р-н/22030101, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок № UA0005721, код класифікації доходів бюджету: 22030101)) у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Донецького апеляційного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя.

Суддя: Федотова В. М.