Суддя 1-ої інстанції: Музика О.М.
Суддя доповідач: Куракова В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року м. Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 серпня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік, -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 19 червня 2021 року о 18-51 год., керуючи автомобілем марки «Renault Megan Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Парашутній поблизу буд. № 33 у Центральному районі міста Маріуполя, не обрав безпечної швидкості руху та перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду - стовбур дерева, у результаті чого завдано матеріальних збитків, чим ОСОБА_1 порушив п. п. 10.1, 12.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_1 19 червня 2021 року о 18-51 год., рухаючись по вул. Парашутній поблизу буд. № 33 у Центральному районі міста Маріуполя, керував автомобілем марки «Renault Megan Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився у КНП «Маріупольський медичний центр з профілактики та лікування залежності», висновок № 301, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного засобу «Drager Alcotest» відмовився у присутності двох свідків у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду першої інстанції незаконна, необґрунтована та підлягає скасуванню. Звертає увагу, що акт медичного огляду відносно нього складений з порушенням вимог підзаконних нормативно-правових актів. Зауважує, що акт огляду не містить відомостей про лабораторне дослідження біологічного середовища. Просить постанову скасувати, провадженні по справі закрити.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Філіпенка Є.С. надійшло клопотання про проведення апеляційного розгляду без його участі та без участі ОСОБА_1 у зв`язку з карантинними обмеженнями.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити за таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Розглянувши адміністративну справу, суддя районного суду прийшов до передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 .

Конструкція складу адміністративного правопорушення включає в себе: об`єкт, суб`єкт, об`єктивну сторону та суб`єктивну сторону. Лише наявність всіх елементів складу адміністративного правопорушення дає підстави для визначення в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення - це зовнішній прояв суспільно-небезпечного посягання на об`єкт, що перебуває під охороною адміністративно-правових санкцій. Об`єктивну сторону складу утворюють ознаки, що характеризують зовнішній прояв проступку. Тобто це система передбачених нормою адміністративного права ознак, які характеризують зовнішній бік правопорушення.

Доведення наявності суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення покладається на суб`єкта владних повноважень, який складає матеріали про адміністративне правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Для категорії справ за ст. 124, ст. 130 КУпАП необхідно встановити об`єктивну сторону - тобто факт порушення правил ПДР саме водієм.

Згідно п. 1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З матеріалів справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, що на підтвердження наявності в його діях елементу складу адміністративних правопорушення - об`єктивної сторони (тобто факту дії - керування транспортним засобом), працівниками поліції долучено відеозапис, з перегляду якого встановлено, що працівники поліції, здійснюючи патрулювання місцевості, помітили автомобіль, який, на їх думку, не дотримався ПДР, у зв`язку з чим ними було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу. В ході переслідування транспортного засобу останній виїхав за межі проїзної частини та зіткнувся з деревом. Після виходу поліцейських зі свого автомобіля вони підійшли до автомобіля, і вже з пасажирського сидіння здійснили заходи щодо поверхневої перевірки ОСОБА_1 . В ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом, про що неодноразово повідомляв поліцейським. За таких обставин, уповноважена посадова особа, яка складала матеріали про адміністративні правопорушення мала вжити заходів для спростування даних доводів особи, що притягається до адміністративної відповідальності шляхом надання до суду доказів, які спростують позицію ОСОБА_1 . Для доведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом необхідно надати суду докази, які б прямо підтверджували те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом 19.06.2021 року. Разом з тим, наявний в матеріалах справи відеозапис не містить слідової інформації про те, що ОСОБА_1 перебував саме на водійському сидінні. Крім того, в автомобілі працівників поліції наявний відеореєстратор, який повинен був би зафіксувати факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , втім до матеріалів справи даного відеозапису працівниками поліції долучено не було. Що стосується рапорту поліцейського Шевченка І., то з його змісту вбачається, що він не був тим поліцейським, який переслідував авто, приналежне ОСОБА_1 та є очевидцем факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки його пояснення фактично є показаннями з чужих слів. Пояснень поліцейських - очевидців подій 19.06.2021 року за участю автомобіля ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Таким чином, матеріали справи містять лише один непрямий доказ - рапорт поліцейського Шевченка І., однак зі змісту даного рапорту неможливо встановити яким чином поліцейськими було встановлено, що керував транспортним засобом Renault Megane Scenic д.н.з. НОМЕР_1 саме ОСОБА_1 .

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у справі «Pullar v. United Kingdom» Суд вказав, що судова практика передбачає два критерії для встановлення безсторонності суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції. По-перше, потрібно встановити, що суд був суб`єктивно безсторонній, тобто жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість. Особиста безсторонність презумується доти, доки не буде доведено інше. По-друге, суд повинен бути об`єктивно безсторонній, тобто передбачається існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

Таким чином, на переконання суду апеляційної інстанції, збирання додаткових доказів на стадії апеляційного перегляду судового рішення з ініціативи суду буде порушувати принцип безсторонності суду і як наслідком слугуватиме підставою для констатації порушення права на справедливий суд. За таких обставин суд апеляційної інстанції позбавлений можливості на збирання доказів, які б підтверджували факт керування транспортним засобом 19.06.2021 року саме ОСОБА_1 .

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Враховуючи, що матеріали справи про адміністративні правопорушення не мають прямих доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а непрямий доказ не містить належного мотивування процедури встановлення особи водія, суд апеляційної інстанції вважає, що суб`єктом складання адміністративних матеріалів не доведено наявності в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони інкримінованих адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Виходячи з викладеного, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження через відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 серпня 2021 року відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова