ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2021 Справа №607/19996/20

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , студента Тернопільського технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету імені І. Пулюя,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Уповноваженою особою Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції 16 листопада 2020 року стосовно ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 038627. Зі вказаного протоколу вбачається, що «ОСОБА_1 16.11. 2020 року в 03 год. 02 хв., керував транспортним засобом АудіА6 номерний знак НОМЕР_1 , вулицею 15 Квітня,1Г, у м. Тернополі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки у присутності двох свідків за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alkotest 7510 №ARM-0310 на табло якого висвітило показник 0,43 промілле. З результатом згідний та поїхати в медичний заклад категорично відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення».

ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення; свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення заперечив, підтримав подані до суду письмові пояснення.

Вказав, що транспортним засобом за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення не керував, будь-які докази на підтвердження керування ним транспортним засобом відсутні. Навпаки з матеріалів відеофіксації видно що він не є водієм транспортного засобу, про що він пояснював працівникам поліції що також зафіксовано на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських, натомість ними було складено протокол про адміністративне правопорушення. Окрім цього, просив суд взяти до уваги те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alkotest 7510 ARMF-0310, на табло якого висвітився результат у 0,43 промілле. Однак відповідно до долученої поліцейськими до протоколу про адміністративне правопорушення копії Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/3932 вбачається, що повірка технічного приладу газоаналізатора Alkotest 7510 №ARM-0310, за допомогою якого 16 листопада 2020 року проводився його огляд на стан алкогольного сп`яніння, чинна до 05 серпня 2020 року. Наведене є порушенням вимог вимогам п. 6 Розділу 1, пункту І1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735. З цих підстав вказаний результат проведеного тесту не є належним та допустимим доказом.

Відтак порушення ним Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення відсутні. Посилаючись на усталену практику Європейського Суду з прав людини просив провадження у справі закрити відповідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Оцінивши наявні у адміністративних матеріалах докази суд вважає за необхідне зазначити наступне:

згідно із вимогами частини 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Окрім вказаного протоколу, у матеріалах справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, із документів, котрі відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення містять будь-які фактичні дані щодо події та можуть вважатись доказами у справі, наявні: відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції ВО 00107; тестрезультату продування ОСОБА_1 газоаналізатора Alkotest 7510 №ARM-0310 від 16 листопада 2020 року; Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - газоаналізатора Alcоtest 7510 №ARM-0310 ОСОБА_1 , без зазначення дати його складання;копія Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/3932, з якого вбачається, що повірка технічного приладу - газоаналізатора Alcоtest 7510 №ARM-0310 чинна до 05 серпня 2020 року; письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 16 листопада 2020 року; копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3436552 від 16 листопада 2020 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Оцінюючи ці матеріали через призму доводів ОСОБА_1 про те, що за описаних у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення обставин, автомобілем він не керував, та про те, що не є належним та допустимим доказом тест за результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння проведений за допомогою технічного приладу - газоаналізатора Alcоtest 7510 №ARM-0310, повірка якого чинна до 05 серпня 2020 року , суд вважає за необхідне зазначити таке:

адміністративним правопорушенням передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У абзацах 3 та 4 пункту 27 постанови пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Пунктом 2 розділу І Інструкції визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із п.6. Розділу І Інструкції - огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

Відповідно до п. 1 Розділу II Інструкції - за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Як убачається із п.3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 22 Розділ ІІІ Інструкції чітко визначено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Натомість в адміністративних матеріалах відсутні належні та допустимі докази того, що докази того, що автомобіль АудіА6 номерний знак НОМЕР_1 ,здійснював рух по вул. 15 Квітня,1Г у м. Тернополі , а ОСОБА_1 виконував функції його водія за описаних у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 038627обставин .

Так, з письмових пояснень ОСОБА_4 від 16 листопада 2020 року, вбачається , що «16.11. 2020 р. близько 03:20 год. в м. Тернополі по вул. 15 Квітня,1Г, він був свідком того як водієві ОСОБА_1 , 2002 р. н. було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатора Алкотест 7510 №ARM-0310, на місці зупинки його тз Ауді А6 НОМЕР_1 , на що останній погодився . Після проходження огляду на екран приладу висвітило результат результат 0,43 промілле. Водій з результатом був згідний та відмовився проїхати в медичний заклад для повторного огляду».

Із письмових пояснень ОСОБА_3 від 16 листопада 2020 року, вбачається , що «він був запрошений в якості свідка працівниками патрульної поліції як водій ОСОБА_1 , 2002 р. н. на місці зупинки ТЗ Ауді А6 НОМЕР_1 проходив огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Алкотест 7510, результат якого 0,43 промілле, з результатом був згідний та проїхати в медичний заклад категорично відмовився в присутності ще одного свідка».

Оцінюючи вказані пояснення суд зауважує, що свідки не засвідчили факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Також, у поясненнях свідка ОСОБА_3 відсутні будь-які посилання на дату, час та місце події.

Також, не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 автомобілем та руху вказаного транспортного засобу Ауді А6 НОМЕР_2 номерний знак НОМЕР_1 , за обставин, описаних у протоколі, на фрагментарних відеозаписах з нагрудних відеокамер працівників поліції ВО00107. Відеофіксація розпочинається з моменту, коли працівник поліції веде бесіду з ОСОБА_1 , який знаходиться на віддалі від транспортного засобу, при тому як автомобіль перебуває у нерухомому стані з вимкнутим двигуном.

У цьому контексті слід зазначити, що заперечення ОСОБА_1 щодо факту керування автомобілем також чітко зафіксовані на досліджених фрагментарних відеозаписах з нагрудних відеокамер працівників поліції ВО00107.

Наведене породжує об`єктивний сумнів у їх відповідності реальним обставинам справи.

Так само суд не може вважати належним та допустимим доказом перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння тест огляду проведений 16 листопада 2020 року за допомогою технічного засобу - газоаналізатора Alcоtest 7510 №ARM-0310, оскільки згідно із наявним в матеріалах справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/3932, повірка технічного приладу - газоаналізатора Alcоtest 7510 №ARM-0310 чинна до 05 серпня 2020 року.

З цих підстав висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, складений з порушенням вимог п.6. Розділу І, п. 1 Розділу ІІ, п. 3 Розділу І Інструкції, тому відповідно до п. 22 Розділу ІІ Інструкції вважається недійсним.

Отож викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 038627 обставини, щодо керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`янінняне мають жодного доказового забезпечення та ним заперечуються.

Це породжує об`єктивний сумнів у їх відповідності фактичним обставинам справи, котрі, згідно статті 62 Конституції України, тлумачаться на його користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За даних обставин суд приходить до переконання, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

За таких обставин провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись статтями частиною 1 статті 130, статтями 221, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяЛ. М. Сливка