Справа № 181/1014/21
Провадження №3/181/393/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року смт. Межова
Суддя Межівського районного суду Дніпропетровської області Літвінова Л.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Макогон І.С.,

прокурора Журенкова Є.В.,

особи, відносно якої запроваджено протоколи про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 ,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, на момент вчинення правопорушень працював на посаді т.в.о. військового комісара Межівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
08 жовтня 2021 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 23 вересня 2021 року № 842, заступник військового комісара з територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_2 майор ОСОБА_1 , у порушення вимог п.2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час підпису наказу № 2 від 02 січня 2020 року, перебуваючи на посаді т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній прийняв рішення в умовах реального конфлікту, після чого йому була нарахована матеріальна допомога у розмірі 35% від посадового окладу, чим останній вчинив правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, 08 жовтня 2021 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 23 вересня 2021 року № 843, заступник військового комісара з територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_2 майор ОСОБА_1 , у порушення вимог п.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підпису наказу № 2 від 02 січня 2020 року, перебуваючи на посаді т.в.о. військового комісара Межівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, останній прийняв рішення в умовах реального конфлікту, після чого йому була нарахована матеріальна допомога у розмірі 35% від посадового окладу, чим останній вчинив правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою суду від 21 жовтня 2021 року вищезазначені адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину визнав.

Прокурор Журенков Є.В. у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень з урахуванням приписів ст. 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , а також думку прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Частина 1 статті 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частина 2 статті 172-7 КупАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

При цьому, відповідно до примітки до статті 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції». У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Аналіз термінів потенційний інтерес та реальний інтерес, які містяться у ч.1 ст.1 Закону, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Наказом військового комісара Дніпропетровської області майора ОСОБА_1 було призначено на посаду т.в.о. військового комісара Межівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до підпункту «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.

Отже, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Беручи до уваги диспозиції ст. 172-7 КУпАП та п.2 примітки до цієї статті, порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати: у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП); у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП).

Тобто, для констатації наявності або відсутності у діях чи бездіяльності особи події та складу вищевказаного адміністративного правопорушення необхідно визначити, чи мав місце за даних обставин по справі, власне, реальний конфлікт інтересів.

Судом встановлено, що 02 січня 2020 року майор ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді т.в.о. військового комісара Межівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, розглянув наказ про встановлення надбавки № 2 від 02 січня 2020 року, в якому преміює військовослужбовців та включив до виплати премії за 2020 рік сам себе.

Також, 02 січня 2020 року майор ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді т.в.о. військового комісара Межівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, розглянув наказ про встановлення надбавки № 2 від 02 січня 2020 року, в якому преміює військовослужбовців та включив до виплати премії та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік сам себе.

Факт отримання премії та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань підтверджений і самим ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Винність ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами, а саме: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 23 вересня 2021 року № 842; відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 23 вересня 2021 року № 843; копією наказу № 2 від 02 січня 2020 року.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 мав місце реальний конфлікт інтересів.

З огляду на наведене, приходжу до переконливого висновку, що т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 майор ОСОБА_1 дійсно не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час підпису наказу № 2 від 02 січня 2020 року, відповідно останній, прийняв рішення в умовах реального конфлікту, після чого йому була нарахована матеріальна допомога у розмірі 35% від посадового окладу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а також дійсно прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підпису наказу № 2 від 02 січня 2020 року, після чого йому була нарахована матеріальна допомога у розмірі 35% від посадового окладу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

З огляду на наведене, приходжу до переконливого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу про адміністративні правопорушення України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу, ступінь його вини, суспільну небезпеку вчинених правопорушень, характер вчинених правопорушень, а також з урахуванням інших обставин, що мають значення для вирішення справи, вважаю за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності:

- за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП у вигляді накладення штрафу на користь держави у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у вигляді накладення штрафу на користь держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 36 КУпАП необхідно остаточно призначити стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у вигляді накладення штрафу на користь держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника, ступеню його вини, і буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень та сприятиме вихованню правопорушника у дусі дотримання законів України.

Крім того, у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника на користь держави, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 454,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36, 40-1 , 172-7, 251, 266, 280, 283, 294, 317, 321 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», -

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

-за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП - штраф на користь держави у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1 700,00 (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок);

-за ч.2 ст. 172-7 КУпАП - штраф на користь держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3 400,00 (три тисячі чотириста гривень 00 копійок).

На підставі ст. 36 КУпАП на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3 400,00 (три тисячі чотириста гривень 00 копійок) на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання: протягом трьох місяців з дня її винесення.

Cуддя: Л. Ф. Літвінова