Справа № 632/996/21
провадження № 3/632/322/21
П О С Т А Н О В А

21 травня 2021 року м.Первомайський

Суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області Босняк М.М., отримавши адміністративну справу, що надійшла з ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки РФ, жительки АДРЕСА_1 , яка є пенсіонеркою,

за ст. 173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З Первомайського ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області надійшла справа про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП.

Ознайомившись із матеріалами справи доходжу висновку, що даний адміністративний матеріал не може бути предметом судового розгляду і підлягає поверненню для належного оформлення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Вказані дії орган, який розглядає справу, повинен вчинити для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Пунктом 6 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, зазначено, що усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою.

Вивченням протоколу, встановлено, що останній заповнено не розбірливим почерком: прочитати місце народження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, неможливо взагалі; суть правопорушення також неможливо прочитати, а отже суд не має можливості встановити відповідність заповнення графи «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, у відповідності до абз. 7 п. 9 розділу ІІ Інструкції.

Дослідивши справу в порядку підготовки до розгляду, встановив, що протокол про скоєння адміністративного правопорушення заповнено також в порушення Інструкції, так: графи «місце реєстрації» та «місце проживання» не містять інформації про район та область зазначеного населеного пункту; поліцейським заповнено графи «свідки» та «потерпілий», але у цих графах зазначено ПІБ однієї ж особи, чого не може бути, т.я. зазначені особи мають різний правовий статус при розгляді справи в суді; у графі «повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки…» стоїть строк три місяці, проте не заповнено графу «місце розгляду справи» та відсутній підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи, як і відсутній підпис зазначеної особи у графі «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», в той час, як протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це, відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції; заповнено графу «у присутності понятих проведено особистий огляд та…» де зазначено, що останній не проводився та речі не вилучалися, а відтак відсутнє розуміння того, понятими при яких діях були зазначені особи; графа «підписи понятих» заповнена, проте значення заповнення є незрозумілим; графа «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» не заповнена, про відмову від пояснень також не зазначено, проте протокол містить окремі підписи понятих в графі «від пояснень та підпису відмовився(лася) у присутності понятих», де стоять два підписи, які ідентифікувати не виявляється можливим; у графі «до протоколу додається» зазначено: заява, пояснення, копія протоколу, в той час матеріали справи містять протокол прийняття заяви, а сама заява серед долучених документів відсутня.

Дослідженням доданих до протоколу доказів встановлено, що останні належним чином не завірені.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи".

При цьому, суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11 липня 2018 р. у справі № 904/8549/17, за якою незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказами у справі і є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори»,ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05 лютого 2008 року „Романаускас проти Литвисудом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема, спосіб отримання доказів, було справедливим.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно абз. 2 п. 12 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» визначено, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

З огляду на викладене, вищезазначені порушення свідчать про неповноту складеного протоколу про адміністративне правопорушення, що унеможливлює повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи і прийняття законного рішення, оскільки вказані недоліки обмежують права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та перешкоджають об`єктивному розгляду і встановленню істини у справі.

Керуючись ст.ст. 256, 278 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1 повернути до ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області для належного оформлення.

Постанова є остаточною.

Суддя:М. М. Босняк