П О С Т А Н О В А

іменем України

"25" травня 2021 р. Справа153/566/21

Провадження3/153/328/21-п

Код суду: 231

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Гаврилюк Т.В. за участю захисника адвоката Вітвіцького О.Ю., розглянувши справу, яка надійшла від відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої та зареєстрованої по АДРЕСА_1 , вдови, пенсіонерки, громадянки України, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №721718 від 09.04.2021 ОСОБА_2 19 лютого 2021 року о 13 годині 00 хвилин у приміщенні відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП добровільно видала працівникам поліції наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон масою 0,055г.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що вона знайшла згорток на вулиці міста Ямпіль Вінницької області і віднесла у відділення поліції. Хотіла зоб начальник поліції почав боротися із наркозлочинністю у місті Ямпіль. Однак, відносно неї завели справу. Вказала, що вона не винна, так як наркотичний засіб не її, а вона його знайшла.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Вітвіцький О.Ю., який діє на підставі Ордеру серії ВН №161273 від 28.04.2021 суду пояснив, у діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.44 КУпАП, так як відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона. Зазначив, що ОСОБА_2 знайшла згорток і принесла його до відділення поліції. Даний згорток їй не належав. Вона наркотичний засіб не придбавала, не зберігала та не перевозила. Працівниками поліції їй не пропонувалося видати заборонені препарати, дані препарати у ОСОБА_2 не вилучалися, а вона їх добровільно принесла до відділення поліції для здачі та виявлення осіб, причетних до вчинення злочину. В її діях не було прямого умислу. Просив суд закрити провадження по справу на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44 КУпАП.

Із показань свідка ОСОБА_3 даних нею у судовому засіданні судом встановлено, що вона була дізнавачем у кримінальному провадженні за ч.1 ст.309 КК України. Вказала, що ОСОБА_2 принесла до відділення поліції згорток і добровільно видала його працівникам поліції. Зазначила, що ОСОБА_2 навіть не розглядалася органами досудового розслідування як особа, яка вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, так як остання добровільно принесла знайдену річ, працівниками поліції вона не викликалася, працівниками поліції ОСОБА_2 не затримувалася і працівниками поліції їй не пропонувалося видати будь-яку річ.

Дослідивши надані матеріали справи, а саме: заяву ОСОБА_2 від 19.02.2021, рапорт від 19.02.2021, протокол огляду від 19.02.2021, письмові пояснення ОСОБА_2 від 19.02.2021, Витяг з ЄРДР №0000028 від 20.02.2021, постанову про визнання предметів (документів) речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 20.02.2021, висновок експерта №СЕ-19/102-21/3135-НЗПРАП від 25.02.2021, Постанову про закриття кримінального провадження від 31.03.2021, квитанція №211 від 31.03.2021, а також заслухавши показання свідка, особисті пояснення ОСОБА_2 та її захисника адвоката Вітвіцького О.Ю., приходжу до наступних висновків:

Ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст.6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно ст.17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Із досліджених письмових доказів судом встановлено, що ОСОБА_2 добровільно видала (здала) наркотичні засоби, про що зазначено у всіх письмових доказах. Окрім того, дані наркотичні засоби видала у приміщенні відділення поліції, що у сукупності із поясненнями ОСОБА_2 та її захисника адвоката Вітвіцького О.Ю., доводять суду факт того, що остання принесла до поліції знайдені наркотичні засоби в невеликих розмірах (0,055г.) саме для їх добровільної здачі.

Відповідно ч.2 ст.44 КУпАП особа, що добровільно здала наркотичні засоби або психотропні речовини, які були у неї в невеликих розмірах і які вона виробила, виготовила, придбала, зберігала, перевозила, пересилала без мети збуту, звільняється від адміністративної відповідальності за дії, передбачені цією статтею.

Однак, у той же час, суд звертає увагу на те, що видані ОСОБА_2 наркотичні засоби не були її власністю, а були знахідкою, і відповідно у діях ОСОБА_2 відсутнє незаконне придбання, незаконне зберігання та незаконне перевезення наркотичних засобів, що утворює об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44 КУпАП..

Також, на думку суду, у діях ОСОБА_2 відсутня суб`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 КУпАП (прямий умисел), а тому, із врахуванням вище викладеного, а також на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, маю підстави для закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44 КУпАП.

Витрати за проведення експертизи №СЕ-19/102-21/3135-НЗПРАП від 25.02.2021 згідно Довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні у сумі 1307,60 гривень віднести за рахунок держави.

Речові докази порошкоподібну речовину білого кольору ззовні схожу на амфетамін, яка згідно Постанови про визнання предметів (документів) речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 20.02.2021, передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області знищити.

Керуючись ст.ст.7, 8, 221, 245, 247, 251, 266, 283, 284, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.62, 68 Конституції України, ст.ст.13, 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_2 за ст.44 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Витрати за проведення експертизи №СЕ-19/102-21/3135-НЗПРАП від 25.02.2021 згідно Довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні у сумі 1307,60 гривень віднести за рахунок держави.

Речові докази порошкоподібну речовину білого кольору ззовні схожу на амфетамін, яка згідно постанови про визнання предметів (документів) речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 20.02.2021, передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області знищити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя Ямпільського районного суду

Вінницької області Т. В. Гаврилюк