П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2021

м. Одеса

Справа № 522/16653/21

Провадження №3/522/11602/21

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Ярема Х.С. розглянула матеріали, що надійшли з Одеського районного Управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , не працює

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

31.08.2021 до суду надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ВАБ №705211 від 16.08.2021 «15.08.2021 о 21.30 год. за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_1 здійснив домашнє насильство психологічного характеру, а саме погрожував фізичною розправою по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_2 , чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав.

Пояснив, що перебував у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 , проте вже певний час разом не проживають. Мають спільну дитину, тому він як батько контактує з ОСОБА_2 з тією метою, щоб бачитись з дитиною. Зазначив, що дійсно між ним та цивільною дружиною часто мали місце конфлікти, часто вони не могли дійти спільної мови, тому іноді жили разом, а іноді ні. Зазначив, що в день складення протоколу жодного насилля щодо ОСОБА_2 не вчиняв. Попередньо того дня телефонував ОСОБА_2 , щоб запитати, коли вона буде вдома, хоче бачити дитину. Вона повідомила, що повернеться ввечері. Знаючи, що ОСОБА_2 з дочкою будуть повертатись пізно, прийшов до будинку. Підійшов до дитини. В той же час побачив, що ОСОБА_3 несе в руках щось важке, хотів їй допомогти. Торкурвся її руки, щоб взяти те, що вона несла, натомість вона зреагувала на це так, ніби намагався викручувати їй руки. Через це вона влаштувала сварку, почала кричати, щоб він її не чіпав, що викликає поліцію. В свою чергу, пояснив далі ОСОБА_1 , теж розізлився на її реакцію і сказав, що викине її телефон. Проте ніякої фізичної сили чи погроз фізичною розправою відносно ОСОБА_2 не застосовував. Телефонує їй, щоб домовитись, коли зможе побачити дитину, але вона приймає дзінок формально, через що домовитись не можуть. Тому іноді він сам приходить до дитини, а іноді дідусь ОСОБА_3 телефонує йому, щоб сприяти в побаченні. Вважає, її повідомлення про психологічне чи фізичне насилля її надмірними емоціями та видумками, а поведінку наслідками непростого дитинства, оскільки вона виросла без батьків, а також бажанням помсти ОСОБА_1 за відносини, що між ними не склались. Зазначив, що факт виклику поліції 15.08.2021 також для нього є несподіваним, оскільки за декілька днів того між ними було все добре. А незадовго до того співробітниками поліції відносно нього було складено заборонний припис, який ним оскаржено до Одеського окружного адміністративного суду. Так відбувається часто, то все добре, а якщо щось не влаштовує дружину, вона викликає поліцію.

Додатково зазначив, що свідком подій того дня був дідусь ОСОБА_2 , який проживає поруч. Наполягав на його допиті як свідка.

Вважає, що ОСОБА_2 спеціально провокує сварки, виклики поліції, має намір звертатись до суду з заявою про видачу обмежувального припису, керуються бажанням помсти.

ОСОБА_2 та її представник у судовому засіданні наполягали на вині ОСОБА_1 у застосуванні психологічного насилля, просили притягнути його до відповідальності.

ОСОБА_2 пояснила, що після того як вирішила припинити з ОСОБА_1 відносини, він постійно її переслідує (чекає біля дитячого садочку, роботи, будинку), телефонує, пише. Вона заблокувала йому доступ у всіх своїх соціальних мережах, але по телефону спілкується, оскільки абсолютно не заперечує, щоб він бачився з дитиною. Зазначила, що хоче влаштувати своє особисте життя, має на це право і не бажає підлаштовуватись під ОСОБА_1 , бути вдома тоді, коли він цього хоче. Вважає, що так агресивно він себе веде, зокрема, й через те, що намагається відновити їхні відносини. Зазначила, що боїться його погроз, переслідувань та навіть облаштувала вход своєї квартири відеонаглядом.

Пояснила, що в той день 15.08.2021 вона разом з дитиною під`їхала до свого будинку, їх зустрів ОСОБА_1 . Вона намагалась зайти в квартиру, але він примушував її спілкуватись, почувши відмову, почав викручував руки, погрожував фізичною розправою, говорив, що викине її з балкону другого поверху, відбирати телефон. До того ОСОБА_1 часто бив її, проте вона не могла зняти побої через низку життєвих обставин, що склались. Крім того, стверджує, що він вміє бити так, щоб не було видимих слідів. Так, за декілька днів до цього випадку він бив її головою у ванній, а потім плюнув в обличчя. Після цього вона одразу не змогла зняти побої, оскільки була зайнята похованнями батька, а після цього подала заяву в поліцію, про результат розгляду не знає. До того це було часто. Також в дитинстві її бив дідусь, а тепер ОСОБА_1 . Наразі дід сприяє ОСОБА_1 , підтримує його, кожен раз повідомляє, де вона перебуває. Зазначила, що дід часто випиває і це також їх об`єднує. Коли ОСОБА_1 , наприклад її бив, дід був в другій кімнаті, не запобігав цьому і був з дитиною, щоб вона не перешкоджала бійці. Через постійний психологічний тиск, фізичні побої вона вимушена була винайняти житло, щоб не жити з дідом. Однак вона одна і працює, тому за потребою просить діда залишитись з дитиною.

Вважає, що дід не може бути свідком, так як він підтримує ОСОБА_1 , завжди на його стороні.

Свідок ОСОБА_4 (дідусь та колишній опікун ОСОБА_2 ) пояснив, що ОСОБА_2 зростала у неповній сім`ї, вважає онуку надто емоційною. Пояснив, що не бив онучку, а навпаки зараз онука дозволяє собі піднімати на нього руку, часто лається. Свідком, де ОСОБА_1 б`є ОСОБА_2 ніколи не був. Не може цього підтвердити. Хоча, підтверджує, що вони ніколи не могли дійти згоди як чоловік та дружина і часто сварились. Щодо події 15.08.2021 пояснив, що в той час як ОСОБА_1 зустрів ОСОБА_2 стояв збоку і курив. Ніякої бійки не бачив. Лише чув як ОСОБА_1 сказав ОСОБА_2 , що викине її телефон.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КпАП України вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Пунктом 3 частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона ч. 1ст. 173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у цивільному шлюбі. На даний час проживають окремо. Мають спільну дитину ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

12.08.2021 Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції було складено терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_1 , який наразі ним оскаржується в суді.

З пояснення ОСОБА_1 , вбачається, що ним не заперечується, що 15.08.2021 він був біля будинку колишньої дружини. Але заборонного припису не порушував, оскільки прийшов побачити дитину, про що попередньо повідомив ОСОБА_2 і вона сама йому сказала, коли вони будуть вдома. Не заперечував, що в ході розмови з нею сказав, що викине її телефон, кола вона почала дзонити в поліцію. Проте категорично заперечує застосування будь-якого психологічного чи фізичного насилля.

Пояснення ОСОБА_2 є протилежними. Вона викликала поліцію через те, що її колишній чоловік примушував її до спілкування, а почувши відмову, почав викручувати їй руки, погрожувати.

Разом з тим, в матеріалах провадження відсутні пояснення сусідів ОСОБА_2 або інших свідків, про погрози та порушення спокою яким, як вказує потерпіла, вчиняв ОСОБА_1 . Відсутні також дані про тривалість вчинення протиправних дій ОСОБА_1 . Факт нанесення тілесних ушкоджень нічим не підтверджений, крім пояснень потерпілої.

Отже, матеріали адміністративної справи фактично складаються з пояснень особи, що притягається до відповідальності та потерпілої, між якими виникають конфліктні ситуації, пов`язані із їхніми особистими відносинами як між чоловіком та жінкою. Проте сам конфлікт між подружжям не свідчить про вчинення насильства. Як встановлено, такі конфлікти між ними є частими.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, оцінюючи надані сторонами докази, до яких належать і їхні пояснення, в тому числі пояснення свідків, суд приходить переконання, що потерпіла здатна вести себе так, що провокує колишнього чоловіка на сварку, оскільки може сприймати певні речі надто емоційно та вбачати загрозу для себе. Це призводить до виклику поліції з її боку, оскільки по іншому вона не бачить як себе захистити. Разом з тим, це не означає, що він має піддаватись цьому таким чином, щоб у відповідь її ображати, вступати в конфлікт, який в результаті призводить до даної ситуації.

В будь-якому разі форма психологічна насилля є оціночним поняттям та підлягає суб`єктивний оцінці в кожному конкретному випадку.

Потерпіла пояснила, що не хоче продовжувати перебувати з ОСОБА_1 у сімейних відносинах, а він на це не згоден, тому переслідує її, контролює. В свою чергу, ОСОБА_1 не заперечив, що ревнощі мали місце, оскільки вони підтримували відносини як чоловік і жінка, тому були виправдані. Крім того, як було з`ясовано судом, були обставини, які призвели до того, що ОСОБА_2 звернулась до правоохоронних органів за складенням заборонного припису. Незважаючи на те, що ОСОБА_1 його оскаржує, станом на 15.08.2021 він був чинним, а останній усвідомлював це.

Крім того, суд зважає на те, що батько має право бачитись з дитиною і наявність заборонного припису є певною перешкодою в цьому, так як дитина є малолітньою і не може без матері. Проте знаючи про такі конфлікти, наявність заборони на певний час, колишній чоловік потерпілої проявляє намір щодо контролю за потерпілою.

Також згідно форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, поліцейським уповноваженого підрозділу поліції, рівень небезпеки визначено як середній.

Заслухавши особу, що притягається до відповідальності, потерпілу, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується.

Разом з тим, суд визнає за можливе застосувати до ОСОБА_1 ст. 22 КУпАП.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.

За змістом даної норми закону, малозначне правопорушення - це діяння, яке не становить великої громадської небезпеки, не заподіяли або не здатні були заподіяти скільки-небудь значної шкоди громадським або державним інтересам, так само як правам і свободам громадян чи іншим охоронюваним законом цінностям.

Згідно з статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою, виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Беручи до уваги пояснення ОСОБА_1 щодо обставин події, середню оцінку ризиків вчинення домашнього насильства, враховуючи, що ОСОБА_1 своїми діями не завдав шкоди здоров`ю потерпілої, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень, вчинене адміністративне правопорушення є малозначним.

А тому суд вбачає за можливе звільнити ОСОБА_1 , відповідно до вимог статті 22 КУпАП, від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням, оскільки діяння, вчинене ним, містило в собі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАПпри оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-2, 283, 287-291 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження по справі закрити.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Повний текст постанови складено 23.10.2021.

Суддя Х.С. Ярема