Справа №: 486/1630/20 Провадження № 3/486/8/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

11 січня 2021 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого- судді - Волкової О.І.

при секретарі - Тодоренко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Управління Держпраці у Миколаївській області відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кузнецове, Доманівського району, Миколаївської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 41 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

19.10.2020 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_2 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 41 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №МК15106/319/АВ/П/ПТ від 13.10.2020 року, під час інспекційного відвідування в період з 05.10.2020 по 13.10.2020 року у кафе-піцерія «Італія», розташованому за адресою: вулиця Маяковського, 2В, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, фізична особа-підприємець - ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, відповідальною за додержання законодавства про працю, допустив порушення вимог ч.1 ст.21, ч.1 ч.3 ст.24, ст.253 КЗпП України та постанови КМУ №413 від 17 червня 2015 року, а саме: фактично допустив 3 (трьох фізичних осіб), до виконання робіт без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника чи уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМУ.

В судовому засіданні ОСОБА_2 роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності передбачені ст. 268 КУпАП та ст. ст.10,63 Конституції України.

В судовому засіданні 29.10.2020 року ОСОБА_1 пояснила, що вона разом із своєю невісткою є фізичними-особами підприємцями та працюють у кафе-піцерія «Італія» та кафетерій «Піца Паб» у м. Южноукраїнську. Підтвердила факт того, що саме в неї працювали офіційно не працевлаштовані працівники, однак не змогла пояснити як саме відбувається здійснення підприємницької діяльності одночасно двома підприємцями у фактично одному закладі. Просила суд суворого її не карати, у зв`язку з тим, що вона хворіє та має подяки від міського голови за розвиток підприємництва в м. Южноукраїнську.

В судовому засіданні інспектор праці управління Держпраці у Миколаївській області Драчук В.В. суду пояснила, що нею та головним спеціалістом-інспектором праці відділу праці департаменту соціальних питань та охорони здоров`я Южноукраїнської міської ради Онищенко Н.В. було здійснено інспекційне відвідування відповідно до Наказу №298 від 29.09.2020 року.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і спів ставити їх з матеріалами судової справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення №МК15106/319/АВ/П/ПТ від 13.10.2020 року був складений на основі Акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №МК15106/319/АВ від 13 жовтня 2020 року. Вказаний Акт інспекційного відвідування складено саме на фізичну-особу підприємця ОСОБА_1 , однак в тексті самого акту зазначено, що місце здійснення господарської діяльності вулиця Дружби Народів, 31Б, кафетерій «Піца Паб» вул. Маяковського, 2В, кафе-піцерія «Італія». У тексті самого протоколу зазначено, що інспекційне відвідування здійснювалося лише кафе-піцерії « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 . Однак в самому Акті зазначено, що в цьому самому приміщенні свою підприємницьку діяльність здійснює ФОП ОСОБА_3 . Адміністративний протокол складено за «фактичний допустик 3 (трьох фізичних осіб), до виконання робіт без укладення трудового договору», однак якщо трудовий договір укладено не було, не було вказано жодних даних, що ці особи працювали саме на ФОП ОСОБА_1 ..

Судом встановлено під час виїздного засідання за місцем роботи ФОП ОСОБА_1 та встановлено, що ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1 фактично працюють в одному приміщенні, мають спільну зону обслуговування, спільну кухню, та в закладі знаходиться лише одна каса, яка також є спільною. Тобто приміщення не має фактичного поділу на два окремі заклади і сприймається як один.

Дані обставини вказують на те, що фактично не можливо здійснити перевірку одного закладу і не здійснити перевірку другого закладу, оскільки це одне приміщення та достеменно встановити на кого саме із ФОПів ОСОБА_3 чи ОСОБА_1 працюють особи зазначені в протоколі неможливо, адже як вказано у протоколі відсутній трудовий договір, тобто відсутній роботодавець, хто саме із ФОПів мав би його заключити. Тобто встановити винуватість ОСОБА_1 не видається можливим.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Проаналізувавши зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджені в судовому засіданні належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 41 КУпАП, тому провадження у справі закрити відповідно до ст.247 п. 1, ст.284 ч. 1 п. 3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст.247, 248, 249, 251, 252, 256,283,284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 41 КУпАП -закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.