Справа № 751/4526/21 Головуючий у 1 інстанції Павлов В. Г.
Провадження № 33/4823/507/21
Категорія - ч. 6 ст. 481 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2021 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Короїд Ю.М., за участю представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Рубана О.М., представника Північної митниці Держмитслужби Кравченка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Сапон Л.В. на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 вересня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 вересня 2021 року ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн 00 коп. на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.07.2019 року в зоні діяльності Сумської митниці ДФС (Північна митниця Держмитслужби) громадянка Росії - ОСОБА_1 з метою особистого користування в режимі «Тимчасового ввезення до 1 року» на митну територію України ввезла мотоцикл «HONDA NC75» реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Станом на 05.06.2021 року інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу відсутня, а відтак ОСОБА_1 перевищила встановлений ч. 1 ст. 380 МК України строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та вчинила адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 6 ст. 481 МК України.

Не погодившись з рішенням суду, адвокат Сапон Л.В. подала апеляційну скаргу в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в якій просить скасувати постанову місцевого суду та провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги, не заперечуючи факту ввезення її довірителькою транспортного засобу на митну територію України та зобов`язання його вивозу у строк через один рік, вказує на об`єктивні причини невиконання такого зобов`язання, викликані забороною перетину державного кордону Росії громадянами Російської Федерації з 27.03.2020 року по 18.05.2021 року через поширення епідемії «COVID-19». Тому вважає посилання суду у постанові на відсутність будь-яких обмежень перетину кордону України принаймі у строк з 13.06.2020 року по 27.08.2020 року помилковим, оскільки судом не враховано, що вона не могла перетнути кордон Росії, оскільки діяли обмеження, встановлені розпорядженням уряду Російської Федерації № 27.03.2020 № 763-р. ОСОБА_1 повідомляла митні органи України про неможливість вивезення вчасно транспортного засобу, їй було продовжено строк на 60 діб до 04.09.2020 року, по закінченню якого вона повторно звернулася за продовженням, однак їй було відмовлено через закінчення строку дії заборони в`їзду на територію України, однак заборона виїзду із Росії тривала. Незважаючи на заборону, вона мала невдалу спробу перетнути кордон Російської Федерації через митний пункт «Троєборне», але їй було відмовлено у пропуску через кордон, підтвердженням чого є повідомлення № 5716 від 16.10.2020. Тому вона письмово звернулася до митних органів України дозволити її батьку, який проживає на території України, вивезти транспортний засіб, однак отримала відмову. Тому апелянт вважає, що ОСОБА_1 використала усі можливі способи виконати зобов`язання, однак неможливість їх виконання пов`язана із обставинами непереборної сили. Після зняття обмежень Російською Федерацією 18.05.2021 року, вона 05.06.2021 року заїхала на територію України, де на неї було складено протокол. Тому вважає, що немає жодних доказів, які б указували на наявність у діях ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення та вважає за можливе і більш доцільне звільнення її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю на підставі ст. 22 КУпАП.

Заслухавши адвоката, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив закрити провадження у справі та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, представника Чернігівської митниці, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.ст. 245, 252 КУпАП та ст.486 МК України, завданнями провадження в справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 6 статті 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Згідно ст. 103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

За змістом ч. 5 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Отже, перевищення встановленого ст. 380 МК України строку тимчасового ввезення транспортних засобів більш ніж на один рік визнається порушенням митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність.

Як встановлено судом першої інстанції, 06.07.2019 року в зоні діяльності Сумської митниці ДФС (Північна митниця Держмитслужби) громадянка Росії - ОСОБА_1 з метою особистого користування в режимі «Тимчасового ввезення до 1 року» на митну територію України ввезла мотоцикл «HONDA NC75» реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Станом на 05.06.2021 року інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу відсутня, а відтак ОСОБА_1 перевищила встановлений ч. 1 ст. 380 МК України строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та вчинила адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 6 ст. 481 МК України. На момент розгляду справи в апеляційному суді також відсутні дані про вивезення транспортного засобу.

Факт вчинення порушення митних правил об`єктивно підтверджується доказами у справі, яким була надана відповідна оцінка районним судом та які покладено в основу прийнятого судом рішення.

Зокрема, протоколом від 05.06.2021 року про порушення митних правил серії № 0364/10200/21, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , яка не заперечувала, що ввезла транспортний засіб та мала зобов`язання вивезти його у строк, однак не вивезла через обмеження, пов`язані з пандемією «COVID-19», витягом з автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор», в якому міститься рішення митного органу за заявою ОСОБА_1 про продовження тимчасового ввезення транспортного засобу до 04.09.2020 року.

Аналізуючи наведене, відповідно до ст. 380 МК України, ОСОБА_1 повинна була вивезти вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України у строк до 06.07.2020 року, однак не вивезла, не зробила цього і у продовжений митним органом строк тимчасового ввезення на максимальні 60 діб - до 04.09.2020 року, а лише 12.10.2020 року знову звернулась до митниці щодо передачі права користування тимчасово ввезеним транспортним засобом іншій особі, на що отримала відмову митного органу.

Доводи апеляційної скарги захисника-адвоката Сапон Л.В. про те, що ОСОБА_1 транспортний засіб не вивезла з території України з причин, що не залежали від її волі, тобто внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин), до якої було віднесено і поширення коронавірусної хвороби COVID-19 та введених карантинних заходів як в Україні, так і Російській Федерації, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 13.03.2020 року №288 (із змінами) п. 1 Постанови КМУ від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), Постанови КМУ від 20 травня 2020 року №392 (зі змінами), Постановою КМУ від 22 липня 2020 року № 641 (зі змінами) на всій території України з 12 березня до 31 грудня 2020 року встановлено адаптивний карантин, відповідно до якого, з-поміж іншого, на період дії карантину забороняється перетин державного кордону іноземцям та особам без громадянства без наявного поліса (свідоцтва, сертифіката) страхування, що виданий страховою компанією, яка зареєстрована в Україні, або іноземною страховою компанією, яка має представництво на території України чи договірні відносини із страховою компанією-партнером на території України, та покриває витрати, пов`язані з лікуванням COVID-19, обсервацією, та діє на строк перебування в Україні.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що ОСОБА_1 мала можливість в`їхати на митну територію України за дотримання певних умов такого в`їзду, а посилання на неможливість виїзду з Російської Федерації не спростовують висновків суду, оскільки обмеження, на які посилається апелянт, не містять виключень усіх існуючих видів транспорту, передбачених для перетину кордону.

Також, апеляційний суд погоджується і з висновками суду першої інстанції щодо відсутності в даному випадку непереборної сили, яка б перешкоджала виконанню зобов`язань щодо вивезення транспортного засобу.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП, та призначив адміністративне стягнення з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня вини та в межах санкції ч. 6 ст. 481 МК України, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції і не знаходить підстав визнати правопорушення малозначним, як про те просить апелянт та не вбачає підстав для скасування або зміни постанови суду у цій частині та закриття провадження на підставі ст. 22 КУпАП.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Сапон Л.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяЮ. М. Короїд