Справа № 158/448/21
Провадження № 3/0158/194/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2021 року м. Ківерці
Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Сіліч Ю.Л., за участю секретаря судового засідання - Оніщук Н.Є., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - адвоката Микулика В.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли Департаменту Патрульної Поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №113031 від 12.02.2021 року, ОСОБА_1 , вказаної дати о 03 год. 37 хв. по вул. Київській, 49, с. Звірів Ківерцівського району Волинської області, керував автомобілем марки «Шкода Фабія», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи при цьому з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова та, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження огляду на стан виявлення алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнав та вказав, що у день, вказаний у протоколі, автомобілем не керував. Ствердив, що того дня близько 23 год. 00 хв. приїхав на автозаправну станцію в с. Звірів Ківерцівського району власним автомобілем марки «Шкода Фабія», де провів час майже до третьої години ночі у компанії друзів; не заперечив, що вживав спиртні напої. Пояснив, що повертаючись із автозаправної станції, за кермом його автомобіля у статусі водія перебував ОСОБА_2 , який запропонував відігнати автівку додому, оскільки здійнялась сильна хуртовина, що утруднювало піший хід. Вказав, що рухаючись по вул. Шкільній с. Звірів при повороті на вул. Центральну, Стасюк не розрахував розмір снігового замету та забуксував; почали відкопувати автомобіль; ОСОБА_3 запропонував пройти додому та взяти більшу лопату. ОСОБА_1 ствердив, що залишився чекати у автівці повернення знайомого, при цьому пересів на водійське сидіння. Через декілька хвилин до авто підійшов працівник поліції, попросив надати документи. На пояснення щодо виниклої ситуації та не кермування - не реагував. Опісля у службовому автомобілі було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, і лише після цього патруль рушив на АЗС, де у протокол було внесено дані двох свідків.
Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Микулик В.М. вказав, що працівниками поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно його довірителя грубо порушено вимоги чинного законодавства в частині залучення свідків. Окрім того, матеріали справи не містять жодного доказу, який би стверджував що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля.
На вимогу сторони захисту судом було задоволено клопотання про виклик заявлених ним свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Окрім того, задля об`єктивного з`ясування обставин справи, судом викликались свідки, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що слід вирішити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 130 КУпАП в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення із заслуховуванням свідків.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що у день, вказаний у протоколі, ремонтував у гаражі автомобіль. Оскільки закінчились цигарки, вирішив пройтись на автозаправну станцію для їх придбання. Бачив, що на автозаправній станції сидів ОСОБА_1 ; був напідпитку. Оскільки здійнялась сильна хуртовина, запропонував сісти за кермо його автівки та разом доїхати додому. Окрім цього зауважив, що ОСОБА_1 мав намір залишати авто на АЗС та дістатись додому пішим ходом.
Вказав, що при повороті на вул. Центральну, автомобіль знесло у сніговий замет. Розкопати автомобіль не вдавалось можливим, тому відправився додому за лопатами, залишивши ОСОБА_1 у транспортному засобі. Про подію, що трапилась далі - дізнався лише на наступний день.
Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що у день, вказаний у протоколі, він разом із ОСОБА_1 перебував на автозаправній станції. Зауважив, що останній мав намір залишити авто на АЗС, однак ОСОБА_2 запропонував сісти за кермо його авто та разом дістатись додому. Ствердив, що ОСОБА_1 після вживання алкоголю не сідав за кермо своєї автівки.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні від 07.05.2020 року вказав, що на вимогу працівників поліції був залучений у якості свідка при складенні протоколу про адміністративне порушення. Однак, зауважив, що близько четвертої години ночі на АЗС під`їхав службовий патрульний автомобіль; працівник поліції повідомив, що було зупинено водія, який перебував у нетверезому стані; записали дані та надали для підпису пояснення. На запитання суду щодо присутності його у момент пропозиції патрульних до ОСОБА_1 пройти огляд на стан виявлення алкогольного сп`яніння, чітко ствердив, що свідком такої пропозиції не був. Окрім того вказав, що із протоколом його ніхто не ознайомлював; щодо підпису на поясненнях - не заперечив.
Враховуючи пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, наданими безпосередньо в суді, заслухавши свідків, які судом були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення, дослідивши відеозапис із бодікамери поліцейського з подією від 12.02.2021 року та матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправні, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
З системного аналізу вказаної норми вбачається, що на працівників поліції, як посадових осіб, уповноважених на складання протоколу, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог ст. ст. 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно з п. 2.5 ПДР - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Законодавець чітко визначає, що суб`єктом, сфера дії на якого поширюється дія Правил дорожнього руху України, зокрема п. «2.5» вказаних Правил, є саме водій.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №113031 від 12.02.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 , вказаної дати о 03 год. 37 хв. по вул. Київській, 49, с. Звірів Ківерцівського району Волинської області, керував автомобілем марки «Шкода Фабія», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи при цьому з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова та, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження огляду на стан виявлення алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків (а.с.3).
Окрім того, ні з відеозапису ні з інших доказів не є можливим встановити чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом, що є складовою при притягненні до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Відсутність доказів щодо перебування ОСОБА_1 у статусі водія знаходить своє відображення у показаннях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . Суд не ставить під сумнів показання вказаних свідків, оскільки вони були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення.
Пленумом Верховного Суду України у п. 27 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 (з наступними змінами) визначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що працівниками Національної поліції не було надано суду доказів належного встановлення обставин події, а саме факту перебування у статусі водія ОСОБА_1 .
Окрім того, ч. ч. 2 та 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно із п.6 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція №1452/735), огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
У судовому засіданні ОСОБА_1 стверджував, що пропозицію пройти огляд на стан виявлення алкогольного сп`яніння було проведено за відсутності двох свідків. Вказана обставина підтверджується показаннями свідка ОСОБА_7 , що вказаний у протоколі, який у судовому засіданні від 07.05.2021 року вказав, що не був присутнім при пропозиції патрульних щодо ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння.
Суд констатує, що внесення даних свідків у протокол та надання їм права підпису пояснень без дотримання процедури, передбаченої законодавством - носить лише формальний характер і не може бути взято судом до уваги.
Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява № 926/08), зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.
Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.
Оскільки надані суду матеріали не містять даних, які б дозволили суду встановити, що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу у статусі водія, суд приходить до висновку, що на останнього не можуть поширюватись положення Правил дорожнього руху, зокрема п.2.5 ПДР України. Враховуючи, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції було порушено вимоги чинного законодавства в частині залучення свідків та проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, суд вважає, що відсутні правові підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, суд не вбачає належним чином доведеної вини ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Так, є правові підстави для закриття провадження по справі.
Керуючись ст. ст. 251, 252, 247 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч