НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

20 травня 2021 року Справа № 322/403/21 (Провадження № 3/322/183/21)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 07.05.2021 з відділення поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, за ч.1 ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП,

встановив:

01.05.2021 о 15-12 год ОСОБА_1 в районі будинку №30 по вул.. Шевченка в с. Різдвянка Запорізького району Запорізької області керував мопедом «Leader» без д.з. в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України.

Зазначені обставини підтверджуються відеозаписами (з автомобільного відеореєстратора і нагрудної камери), а також письмовими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 01.05.2021 серії ОБ №101843, роздруківкою спеціального технічного засобу «Drager», сертифікатом вказаного засобу, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, довідкою поліцейського.

ОСОБА_1 перед початком розгляду справи подано клопотання про закриття провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав від пояснень по суті справи відмовився. Зазначив, що усі доводи з цього питання вказані ним у клопотанні про закриття провадження у справі

Дослідивши клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження суддя дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, для перевірки доводів, що вказувались ОСОБА_1 як ті, що на його думку, є підставами для закриття провадження у справі, останній клопотань про виклик і допит осіб, зафіксованих на відеозаписі не заявляв.

Доводи ОСОБА_1 вказані у клопотанні в контексті того, що поліцейські діяли незаконно коли проникли на територію його домоволодіння не є предметом розгляду цієї справи. Крім цього, з досліджених відеозаписів можна встановити, що місце куди заїхав ОСОБА_1 на мопеді (як виявилося пізніше його домоволодіння) не огороджено парканом. Останній не повідомляв, що це місце є його домоволодінням, і що він не дозволяє працівникам поліції проходити на вказану територію. Так саме не було будь-яких зауважень до поліцейських з боку присутньої на місці події жінки (з пояснень ОСОБА_1 на відеозаписі випливало, що це є його дружина). Як вже зазначалося, ОСОБА_1 не клопотав про виклик поліцейських або своєї дружини, від дачі пояснень по суті справи відмовився.

З відео чітко не можна встановити чи поліцейський для проведення огляду ОСОБА_1 чи брав з чемоданчика не запаковану або розпаковував нову трубку (чутно відповідний шелест) для алкотестеру. Однак поліцейський роз`яснював ОСОБА_1 як правильно дмухати в прилад, перед тим як ОСОБА_1 почав робити це, показував останньому зображення на дисплеї приладу. ОСОБА_1 в свою чергу всіляко порушував інструктаж. Не продував до клацання («щілчка»). Такі дії ОСОБА_1 пояснює тим, що йому відомо, що в нього є «перегар». Поліцейський при цьому питає у ОСОБА_1 чи проводив він профілактичну бесіду з останнім з приводу заборони керування транспортним засобом в стані сп`яніння. ОСОБА_1 підтверджує, що така бесіда дійсно була проведена дві години тому. Коли все ж таки ОСОБА_1 продув прилад як потрібно (до клацання), він погодився з результатам огляду, не зазначав, що бажає пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, а прохав щоб його не притягали до відповідальності.

На переконання судді направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, обов`язково складається і видається водію в тому разі, якщо він не погоджується з результатами огляду на місці. На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 погодився з результатами приладу, отже підстав для його направлення в медичний заклад, відповідно і до складання направлення (документу, передбаченого додатком 1 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 8 розділу II)) у поліцейських не було.

В подальшому, після з`ясування розміру стягнення яке йому загрожувало в разі визнання винним, і не отримавши згоду поліцейського щодо не складання протоколу за ст.130 КУпАП, відмовився від підписів у протоколі, роздруківці і акті, що також зафіксовано на відео.

Враховуючи вказане суддя дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недопустимими чи неналежними доказами наявних у матеріалах справи відеозаписів (з автомобільного відеореєстратора і нагрудної камери).

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного.

Відповідно до п.2,9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.256 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши перелічені докази у їх сукупності та дослідивши обставини даної справи, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Вказане адміністративне правопорушення, на переконання судді, не може бути визнано малозначним.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Переліченні обставини враховані. Обставини, передбачені ст.ст. 34,35 КУпАП, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.

Крім цього санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає для водіїв безальтернативне стягнення - штраф в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Положеннями ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.40-1, ст.ст.283-285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 коп), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Роз`яснити, що відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанові не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без розгляду.

У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов