Справа № 462/7940/19 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 33/811/1603/20 Доповідач: Галапац І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року Львівськийапеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Михалевського Ю.Р. на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 28 лютого 2020 року,

з участю захисника правопорушника

адвоката Михалевськкого Ю.Р.,

правопорушника ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 384,20 грн. судового збору.

Згідно постанови судді 10 грудня 2019 року о 17 год. 00 хв. у місті Львові по вул. Городоцькій, 359, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Фольксваген», з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Михалевський Ю.Р. покликається на те, що адміністративне правопорушення було вчинене іншою особою, а саме братом ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який надав працівникам патрульної поліції недійсне (втрачене) посвідчення водія ОСОБА_1 .

Акцентує, що зазначені обставини підтверджуються відеозаписами з нагрудних камер інспекторів поліції, з яких вбачається, що особою, яка керувала транспортним засобом, спілкувалась із працівниками патрульної поліції та відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння був ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 .

Також звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено адресу проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , однак останній зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим, вся кореспонденція суду поверталась без отримання за закінченням строків зберігання.

Наголошує, що ОСОБА_1 про наявність постанови Залізничного районного суду м. Львова від 28 лютого 2020 року стало відомо 30 жовтня 2020 року.

Просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 28 лютого 2020 року, скасувати таку та закрити провадження в справі за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши виступ захисника правопорушника адвоката Михалевського Ю.Р. та пояснення правопорушника ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що слід поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, оскільки такий пропущений з поважних причин та приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Одним із критеріїв якісного судового рішення є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто рішення, ухвалені судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового засідання та оцінені належним чином, а також рішення, в якому наведені достатні мотиви його ухвалення.

Відповідно до вимог ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, правопорушник ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції пояснив, що за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, не керував транспортним засобом та не відмовлявся від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому зазначив, що пред`явлене 10 грудня 2019 року його братом ОСОБА_2 посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 05 липня 2007 року останньому не належить і вважається втраченим, а тому йому ОСОБА_1 було видане інше посвідчення серії НОМЕР_2 , яким він користувався допоки в серпні 2020 року на вимогу поліцейського не здав таке. Ствердив, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення він присутнім не був, підписів у жодному з документів не ставив і за зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення адресою він не проживає та не зареєстрований.

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 не заперечив вищенаведені пояснення ОСОБА_1 та зазначив, що 10 грудня 2019 року при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП дійсно пред`явив поліцейським втрачене посвідчення свого брата ОСОБА_1 , назвався його іменем та вказав анкетні дані останнього, видавши такі за свої.

Підстави, які б давали можливість суду апеляційної інстанції вважати вказані пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки такі узгоджуються із відеозаписом події, повторно дослідженим і перевіреним при апеляційному розгляді з метою забезпечення виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачених положеннями ст. 245 КУпАП, в частині повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи, а також з метою перевірки доводів апеляційної скарги захисника правопорушника.

Відеозапис об`єктивно підтверджує візуальні відмінності рис обличчя та статури особи на його кадрах ОСОБА_2 та особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 .

Крім цього, захисником Левочка І.Ф. під час апеляційного розгляду долучено до матеріалів справи ксерокопії свідоцтв про народження останнього та ОСОБА_2 .

Разом з тим, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є особа, яка керує транспортним засобом.

Відповідно до положень ч.1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що відносно ОСОБА_1 був безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності, за дії, які не вчиняв.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Михалевського Ю.Р. підлягає до задоволення, постанова судді місцевого суду скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Михалевському Ю.Р. строк апеляційного оскарження постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 28 лютого 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Михалевського Ю.Р. задоволити.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 28 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік скасувати та закрити провадження у справі.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду Галапац І.І.