Провадження № 33/801/36/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Курбатова І. Л.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Покоєвича А.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 грудня 2020 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скарга мотивована тим, що судом залишено поза увагою, що у висновку медичного огляду викладаються результати огляду, а не встановлюється факт відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров`я; протокол складено з порушенням вимог закону, оскільки при його складанні не залучалися свідки; судом не застосовано положення ст. 266 КУпАП та Інструкції №1452 від 09.11.2015; поліцейським порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки йому не пропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу; у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія; рапорт працівника поліції не може бути доказом у справі; судом не взято до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 406774, складеного поліцейським взводу №2 роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП капітаном поліції Чернишем Є.І., 26.09.2020 о 07 год. 45 хв. в м. Вінниці по вул. Першотравнева, 160, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda Capela, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в КП ВОНД «Соціотерапія» у лікаря-нарколога, висновок №3058, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.09.2020 №3058 у графі «перебуває в стані….сп`яніння» зазначено «відмова від проходження медогляду».

У п. 2.5 Правил дорожнього руху зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/2758.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою встановлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103, зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У даному випадку працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову ОСОБА_1 від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у визначеному КУпАП та підзаконними актами порядку.

У вказаному протоколі графа «свідки» не заповнена, тобто протокол складено у відсутність свідків, що є порушенням вимог підзаконних нормативних актів.

Тому доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

У висновку №3058 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеному КП «ВОНД «Соціотерапія» 26.09.2020 відносно ОСОБА_1 в графі «перебуває в стані….сп`яніння» зазначено «відмова від проходження медогляду».

Факт відмови ОСОБА_1 , за його позиції, викладеній в апеляційній скарзі, від проведення огляду не може підтверджуватися лікарем-наркологом у його висновку.

Даний висновок не містить результату огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , а фіксує факт відмови останнього від проходження огляду, що суперечить вищенаведеним вимогам Інструкції.

Безумовним є те, що факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в будь-якому разі повинен бути зафіксованим в протоколі про адміністративне правопорушення підписами двох свідків із зазначенням в чому полягали дії водія щодо ухилення.

Суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови не звернув на зазначене уваги та послався як на доказ підтвердження винуватості ОСОБА_1 на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №406774 від 26.09.2020.

Зважаючи на те, що відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння не зафіксована у відповідності до вимог законодавства, а визнання винуватості не може ґрунтуватися на припущеннях, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку із порушенням поліцейським процедури фіксації факту відмови водія від проведення огляду на стан сп`яніння, дослідження інших мотивів апеляційної скарги і надання їм відповідної оцінки, не має правового значення.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вказане є підставою для скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало