КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №757/2494/21-п головуючий у суді І інстанції: Бортницька В.В.
провадження №33/824/2241/2021 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 травня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кузьміна Євгена Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №047730 від 10 січня 2021 року - ОСОБА_1 , 10.01.2021 о 10 год. 58 хв. в м. Києві, бул. Лесі Українки, керував автомобілем марки «Ягуар», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в сумі 454 гривні 00 копійок.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, адвокат Кузьмін Є.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови та скасувати постанову суду першої інстанції, а справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначає, що про результат судового засідання ні ОСОБА_1 ні його захисник судом не повідомлялись. 15.03.2021 року захисник на електронну адресу суду першої інстанції подав заяву про надання інформації щодо стану розгляду справи, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. 30.03.2021 року захисник повторно подав на електронну адресу суду заяву про надання інформації щодо розгляду справи, проте на вказані заяви судом відповідь не надавалась.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, проте поліцейський наполягав, щоб ОСОБА_1 на камеру сказав, що він начебто відмовляться проїхати до медичного закладу, а в іншому випадку вони заберуть автомобіль на штраф, майданчик. А тому вважає, що поліцейським порушено ч. 3 ст. 266 КУпАП, і у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Крім того, судом першої інстанції порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки судом розглянуто справу без участі ОСОБА_1 та його захисника.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Кузьмін Є.О. підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити. Адвокат Кузьмін Є.О. також, пояснив, що в протоколі наявні виправленні у році складання протоколу 2020, натомість події відбувались 2021 році, що є також грубим порушенням.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, разом з тим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи адвокат Кузьмін Є.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що 04 березня 2021 року винесено оскаржувану постанову (а.с. 9-зворот). Із тексту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник адвокат Кузьмін Є.О. на розгляд справи не з`явились.

Також, встановлено, що 03 березня 2021 року адвокат Кузьмін Є.О. на електронну адресу суду першої інстанції надіслав клопотання про відкладення розгляду справи та надання можливості ознайомитись із матеріалами справи, у якому просив відкласти розгляд справи, яка призначена 04.03.2021 о 08 год. 44 хв., оскільки в цей день на 09 год. 00 хв. призначено розгляд справи в режимі відеоконференції у Деснянському районному суді Чернігівської області. Крім того, на підтвердження даних обставин надав: постанову Деснянського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2021 року, у якій за його участі призначено судове засідання в режимі відеоконверенції на 04 березня 2021 року о 09 год. 00 хв.. Також, адвокатом надано Договір про надання правової допомоги №01/03-21, який укладено 01 березня 2021 року між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро "Кузьмін та партнери" (а.с. 11-21). Крім того, в матеріалах справи відсутні докази про отримання ОСОБА_1 чи його захисником копії оскаржуваної постанови, яка направлялась судом.

Відтак, суд апеляційної інстанції приймає до уваги аргументи, які наведено у апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не прийнято до увагу клопотання про відкладення розгляду справи, яке подано адвокатом Кузьміним Є.О. 03.03.2021 року.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАПвстановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього рухуводій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 №047730 від 10 січня 2021 року - ОСОБА_1 , 10.01.2021 о 10 год. 58 хв. в м. Києві, бул. Лесі Українки, керував автомобілем марки «Ягуар», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України;

- у поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зазначили, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився, в установленому законом порядку, пройти огляд у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, вказане засвідчили своїми підписами у протоколі про адміністративне правопорушення;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій, з якого встановлено, що огляд не проводився;

- на відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та указує на факт порушення водієм указаних правил ПДР.

Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, двома свідками та ОСОБА_1 , крім того, йомубуло роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 в протоколі вказав, що у нього не було ознак наркотичного сп`яніння, і дії інспектора є неправомірними та заангажованими.

Виявлені працівниками поліції 10.01.2021 року у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння в розумінні п.п. 1,2,3 п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудних камер (відеореєстраторів) поліцейських, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 10 січня 2021 року за участю ОСОБА_1 ..

Так, з відеофайлу вбачається, що інспектор поліції в присутності двох свідків пропонує водієві пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що водій відмовився.

Відеозаписи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП.

З приводу посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, проте поліцейський наполягав, щоб ОСОБА_1 на камеру сказав, що він начебто відмовляться проїхати до медичного закладу, а в іншому випадку вони заберуть автомобіль на штрафмайданчик. А тому вважає, що поліцейським порушено ч. 3 ст. 266 КУпАП, і у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_1 одноразового пропонувався огляд на стан наркотичного сп`яніння, а він не одноразового відмовлявся від його проходження, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. При цьому обставини на які посилається ОСОБА_1 ні чим не підтверджені.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, щосудом першої інстанції порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки судом розглянуто справу без участі ОСОБА_1 та його захисника, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки судом апеляційної інстанції поновлено строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року, під час розгляду судом апеляційної інстанції його апеляційної скарги, ОСОБА_1 реалізував свої права на захист.

Посилання адвокат Кузьмін Є.О. на те, що в протоколі наявні виправленні у році складання протоколу 2020, натомість події відбувались 2021 році, що є грубим порушенням, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки описка в протоколі у році складання, не може бути підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання адвоката Кузьміна Євгена Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року задовольнити.

Поновити адвокату Кузьміну Євгену Олександровичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року.

Апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Євгена Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «20» травня 2021 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко