Провадження № 3/127/7836/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" жовтня 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2021 о 08.40 год. в умовах особливого періоду ОСОБА_1 прибув на територію військової частини НОМЕР_2 (далі в/ч НОМЕР_2 ) в стані наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнав та суду пояснив, що він запінився до військової частини, але про своє запізнення попередив завчасно. Після його прибуття до військової частини він був доставлений для проведення огляду на стан сп`яніння. З результатами проведеного огляду він не погодився і наполягав на його повторному проведенні, але отримав відмову. В подальшому він за власним зверненням здав відповідні аналізи, якими спростований факт перебування у стані наркотичного сп`яніння.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Гуменюк В.А. в судовому засіданні повідомив, що відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути прийняті судом до уваги. Зокрема, результати огляду ОСОБА_1 оформлені з порушенням відповідної процедури стан сп`яніння має бути підтверджений висновком, а не довідкою. Захисник звернув увагу суду на ту обставину, що в довідці про перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння невірно зазначена адреса його проживання. Крім того, зауважив, що ОСОБА_1 пройшов огляд у закладі охорони здоров`я і за результатами такого огляду спростований факт його перебування у стані наркотичного сп`яніння. Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, звернув увагу суду на ту обставину, що факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не ґрунтується на відповідних доказах.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку його захисника адвоката Гуменюка В.А., дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Суд за результатами судового розгляду справи встановив, що ОСОБА_1 прибув 27.09.2021 до в/ч 3008 о 08.40 год. Згідно з наданим суду витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 14.01.2021 № 10 ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення, прийнятий на військову службу за контрактом відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_2 Західного ОТО НГ України від 06.01.2021 № 1 на 3 роки з 14.01.2021 по 13.01.2024 і призначений на посаду номера обслуги міномета 2-го мінометного взводу мінометної батареї батальйону оперативного призначення з присвоєнням військового звання «солдат» та особистого номера НОМЕР_3 .

Відповідно до довідки КПН ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» від 27.09.2021 за № 1401 (далі довідка № 1401) на підставі направлення командира в/ч НОМЕР_2 проведений огляд ОСОБА_1 , за результатами якого встановлений факт перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання амфетаміну.

Суд вже вище зазначив, що захисник Чабана В.О., заперечуючи результати зазначеного огляду, посилався на те, що такий огляд проведений з порушенням встановленої процедури. Оцінюючи доводи захисника ОСОБА_1 в цій частині, суд вважає за доцільне зазначити таке.

Відповідно до абзацу першого пункту 8 розділу ІІ Інструкції з оформлення в Національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.08.2017 за № 726, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.09.2017 за № 1166/31034 (далі Інструкція № 726) у разі виявлення військовослужбовця з ознаками алкогольного сп`яніння, що визначені в пункті 3 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція про порядок виявлення ознак сп`яніння) на території Головного управління НГУ, військової частини, військового об`єкта, або виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби з такими ознаками посадова особа в присутності двох свідків пропонує такому військовослужбовцю добровільно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, дозволеного до застосування Міністерством охорони здоров`я.

Зі змісту пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення ознак сп`яніння ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Слід зауважити, що абзацом другим пункту 8 розділу ІІ Інструкції № 726 визначено, що перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння посадова особа інформує військовослужбовця, що підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на його вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно з абзацом третім пункту 8 розділу ІІ Інструкції № 726 результати проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння оформлюються актом, зразок якого наведено в додатку 2 до цієї Інструкції, який підписується посадовою особою, свідками та військовослужбовцем, стосовно якого проводився огляд.

Разом з тим, відповідно до абзацу шостого пункту 8 розділу ІІ Інструкції № 726 у разі незгоди військовослужбовця пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, його незгоди з результатом такого огляду, а також за наявності підстав уважати, що військовослужбовець перебуває в стані наркотичного чи іншого сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції про порядок виявлення ознак сп`яніння, посадова особа не пізніше ніж протягом двох годин направляє його в супроводі двох представників Головного управління НГУ, військової частини для проведення медичного огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, якому надано право проводити такий огляд.

Зі змісту пункту 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення ознак сп`яніння випливає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, приписи абзацу першого та абзацу шостого пункту 8 розділу ІІ Інструкції № 726 розмежовують порядок проведення огляду на стан сп`яніння залежно від виявлених у особи, яка має бути оглянута ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Саме тому посилання захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, на те, що ОСОБА_1 мав бути оглянутий на території в/ч НОМЕР_2 за допомогою технічних засобів суд оцінює критично, як такі, що не ґрунтуються на приписах Інструкції № 726.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, посилався на те, що довідка № 1401 не може бути прийнята судом до уваги в якості доказу винуватості ОСОБА_1 , оскільки її оформлення не передбачене чинними нормативно-правовими актами. Оцінюючи доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в цій частині, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Відповідно до абзацу сьомого пункту 8 розділу ІІ Інструкції № 726 висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складається за формою, наведеною в додатку 4 до Інструкції про порядок виявлення ознак сп`яніння та долучається до матеріалів військового адміністративного правопорушення.

Надані суду докази на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння свідчать, що такий факт задокументований довідкою № 1401, а не висновком згідно з додатком 4 до Інструкції про порядок виявлення ознак сп`яніння.

Разом з тим, суд вважає за доцільне зауважити, що реченням першим частини першої статті 251 Кодексу про адміністративне правопорушення (далі КпАП) визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Реченням другим частини першої статті 251 КпАП визначено, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вирішуючи питання щодо прийнятності довідки № 1401 в якості доказу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суд вважає за доцільне зазначити, що приписи Інструкції № 726, на відміну від приписів частини п`ятої статті 266 КпАП, не містять застережень, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КпАП, вважається недійсним. Саме тому, на переконання суду, довідка № 1401 має бути оцінена судом в сукупності з іншими доказами, зібраними у справі, та їй має бути надана відповідна правова оцінка.

В якості заперечень обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності надав суду копії сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду № 005929 від 30.09.2021 (далі Сертифікат) та копію результатів лабораторних досліджень від 28.09.2021 (далі Результати), оригінали яких були оглянуті судом в судовому засіданні. Зі змісту зазначених Сертифікату та Результатів випливає, що у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння не виявлені. Разом з тим, суд враховує, що огляд, за результатами якого складені Результати, проведений 28.09.2021, а Сертифікат датований 30.09.2021. Суд вже вище здійснював посилання на приписи абзацу шостого пункту 8 розділу ІІ Інструкції № 726, згідно з приписами якого огляд на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння має бути проведений не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення таких ознак. Зі змісту довідки № 1401 випливає, що вона оформлена за результатами огляду, який проведений 27.09.2021 о 10.40 год. Тобто огляди, за результатами яких складені Сертифікат та Результати, проведені з недотриманням двохгодинного строку, визначеного абзацом шостим пункту 8 розділу ІІ Інструкції № 726. Саме тому Сертифікат та Результати суд не може прийняти до уваги в якості доказів, які спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Отже, аналізуючи доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, надані суду докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні підтверджений факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння на час прибуття до в/ч НОМЕР_2 . Суд також вважає, що в судовому засіданні підтверджена і та обставина, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, докази на підтвердження чого судом наведені вище.

Вирішуючи питання щодо правової кваліфікації діяння ОСОБА_1 , суд вважає за доцільне зазначити таке.

Статтею 1 Закону України від 06.12.1991 «Про оборону» (далі Закон № 1932-XII) встановлено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до статті 1 Закону України від 21.10.1993 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон № 3543-XII) особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу (стаття 1 Закону № 3543-XII).

Верховний Суд (далі ВС) у постанові від 22.04.2021 (справа № 264/6124/18) зазначив, що із системного аналізу зазначених норм вбачається, що поняття «особливий період» є значно ширшим, ніж поняття «період мобілізації людських ресурсів», а тому особливий період не закінчується у момент завершення мобілізації в Україні.

Особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав, а тому дія особливого періоду не припинена.

Таку правову позицію щодо тлумачення поняття «особливий період» Верховний Суд уже сформулював у постановах від 11.04.2019 (провадження № 51-9182км18), від 14.02.2018 (провадження № 61-4157св18 та № 61-3951св18), від 20.02.2018 (провадження № 61-4255св18), від 25.04.2018 (провадження № 61-1664св17), від 21.02.2019 (провадження № 51-7411км18).

Разом з тим, суд вважає за доцільне зазначити таке.

В матеріалах справи наявний витяг з Єдиного державного реєстру судових рішень, згідно з яким особа_1 19.08.2021 притягнута до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною третьою статті 172-20 КпАП.

Статтею 24 КпАП визначено види адміністративних стягнень, статтею 33 КпАП загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, а пунктом 1 частини першої статті 284 КпАП що адміністративне стягнення накладається виключно постановою.

Враховуючи ту обставину, що зазначений витяг не є постановою у розумінні наведених правових норм, у витягу міститься посилання на притягнення до відповідальності знеособленої особи, суд вважає, що правові підстави для врахування зазначеного витягу при вирішення питання щодо правової кваліфікації ОСОБА_1 відсутні, а тому доводи його захисника в цій частині є слушними.

Отже, суд вважає, що діяння ОСОБА_1 охоплюється складом правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КпАП, за ознаками появи військовослужбовцями на території військової частини у стані наркотичного сп`яніння, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення зазначеного діяння в умовах особливого періоду.

Вирішуючи питання щодо виду та міри стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 з метою попередження вчинення військових адміністративних правопорушень, суд вважає за доцільне зауважити таке. Як суд вже зазначив вище, докази притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суду не надані. Не надані суду також відомості, що характеризують ОСОБА_1 за місцем проживання, натомість надана негативна характеристика з місця несення служби. Тому, оцінюючи надані суду матеріали, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , суд вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Суд дійшов до такого висновку, оскільки доказів, які б свідчили, що застосування такого виду адміністративного стягнення не здатне попередити вчинення військових адміністративних правопорушень, суду надані не були. Натомість частиною першою статті 32 КпАП визначено, що адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень на строк до п`ятнадцяти діб.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 172-20, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 215 (двохсот п`ятнадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: