Справа №766/5614/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Зими А.Б.

захисника: Кравчук Т.М.

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка, Василівського району, Запорізької області, громадянина України, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №325495 ОСОБА_1 25.02.2021 близько 21:30 години поблизу будинку №83 по вул. Харченка с. Садове в Білозерському районі Херсонської області, виражався в бік інспектора ОСОБА_2 нецензурною лайкою, намагався вчинити бійку, на неодноразові вказівки припинити правопорушення не реагував.

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу кваліфіковано за ст. 185 КУпАП як злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину згідно обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення не визнав. Пояснив, що 25.02.2021 керуючи автомобілем «ВАЗ-21120», допустив зіткнення зі стовпом. Поки приїхали поліцейські він вже мав їхати з місця зі своєю матір`ю, проте представники поліції стали витягати силоміць його з автомобіля та стверджувати, що він перебуває в стані алкогольного сп?яніння. Жодного опору діям поліції не чинив, просто не міг зрозуміти, що від нього вимагають.

Так захисник Кравчук Т.М. в судовому засіданні заперечила проти складеного щодо ОСОБА_1 протоколу. Просила врахувати, що в протоколі не викладено формулювання об`єктивної сторони правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 185 КУпАП, а фактично викладено фабулу хуліганства. Крім того, протокол не містить які саме дії ОСОБА_1 свідчили про злісну непокору. Долучені до матеріалів справи докази не доводять факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 суду надала показання про те, що 25.02.2021 її син ОСОБА_1 потрапив у ДТП. Коли вона приїхала на місце, туди ж приїхав екіпаж поліції, який став силоміць витягати сина з автомобіля. Вони його штовхали, намагались покласти на землю. Внаслідок дій поліцейських вона також впала. Коли намагалась з?ясувати прізвище поліцейських, то вони жодної відповіді не надавали.

Так обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення особою уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення обґрунтовані наступними дослідженими та перевіреними судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №325495 від 25.02.2021, в якому викладено обставини вчиненого адміністративного правопорушення, зокрема встановлено які саме дії вчинені ОСОБА_1 розцінені як злісна непокора.

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 25.02.2021, з яких вбачається, що їх було запрошено в якості свідків та у їх присутності запропоновано водію ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «ВАЗ-21120», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі або за допомогою приладу «Драгер», на що він відмовився;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 , яка пояснювала, що 25.02.2021 була свідком як автомобіль ВАЗ неподалік її будинку допустив зіткнення з електроопорою;

- відео файлами з нагрудних боді-камер поліцейських, за змістом яких можна дійти висновку, що ОСОБА_1 виражається в бік поліцейських нецензурною лайкою, проте жодних активних дій (удари, хапання за одяг тощо) не вчиняє. Які саме вимоги в бік ОСОБА_1 та з приводу яких саме дій висловлено зробити висновок неможливо.

Оцінюючи наведені докази, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає «злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов`язків». Тобто протиправним діянням буде злісна непокора щодо кожного розпорядження чи вимоги поліцейського, якщо вони законні та пред`являються у процесі виконання ним службових обов`язків, зокрема з охорони громадського (публічного) порядку.

Кваліфікуючою ознакою цього правопорушення визначають спосіб його вчинення злісність непокори, що є відмовою від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень поліцейського під час виконання ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, яка засвідчує явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абз. 2 п. 7 Постанови Верховного Суду України від 26.06.1992 №8).

У той же час з досліджених судом доказів не можливо зробити які саме дії (бездіяльність) ОСОБА_1 свідчать про злісну непокору вимогам працівників поліції. Так, з письмових пояснень свідків встановлені обставини в протоколі про адміністративне правопорушення, перевірити неможливо, оскільки останні взагалі не відображають протиправність дій ОСОБА_1 в інкримінованих йому діях.

Відеозапис, долучений до матеріалів справи, хоча і свідчить про обставини вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, проте які саме вимоги висловлено в бік ОСОБА_1 поліцейськими і у зв`язку з якими саме діями зрозуміти не можливо, як і не можливо зробити висновок які саме дії вчинено останнім, що свідчать про злісну непокору.

Оцінюючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення, суд погоджується із запереченнями захисника про те, що фабула містить виклад фактичних обставин справи, які можна розцінити як вчинення хуліганства, так і вчинення злісної непокори.

Таким чином зі змісту вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що було виявлено правопорушення, однак, матеріали справи не містять жодних доказів, окрім «візуального спостереження» інспектора поліції, на основі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. Таке спостереження працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку (Постанова Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17). Обґрунтування ж матеріалів справи про адміністративне правопорушення фактично лише показами (власним спостереженням) поліцейського ставить під сумнів його незацікавленість в результатах розгляду справи.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності за ст. 185 КУпАП. Отже вдіях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 185 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська