Справа № 372/1344/21
Провадження № 3-453/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 травня 2021 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Висоцька Г.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Обухівського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої барменом в ресторані Giordino, реєстраційний номер облікової картки платника податків суду невідомо,

за ч. 1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Обухівського районного суду Київської області від Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР № 638706 вбачається, що 10.04.2021 року близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_1 здійснювала прийом громадян в ресторані Giordino в смт. Козин, чим порушила умови постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, а саме п.п. 3.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначила, що з протоколом не згодна.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно із вимогами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості необхідні для вирішення справи.

Суть адміністративного правопорушення повинна відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачено відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною 1 статтею 44-3 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Частина 1 статті 44-3 КУпАП носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, передбачених, зокрема, іншими актами законодавства та потребує обов`язкової вказівки про конкретну заборону відповідного пункту (підпункту) нормативно-правового акту, яким установлюється правила карантину, саме які порушила особа щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Викладена в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР № 638706 від 10.04.2021 року суть адміністративного правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. В протоколі вказано, що 10.04.2021 року близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_1 здійснювала прийом громадян в ресторані Giordino в смт. Козин, чим порушила умови постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, а саме п.п. 3, чим порушив ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Так, відповідно до змін, внесених до Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, на час вчиненого правопорушення пп. 3 вказаної Постанови викладено наступного змісту: з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації.

Так, фактично у протоколі у повному обсязі не відображена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки неправильно визначено підпункт нормативно-правового акту, яким установлюється правила карантину.

Відповідно до ст. 280 КУпАП необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про не доведеність того, що ОСОБА_1 порушила пп.3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, та може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, яка регулює суспільні відносини саме в галузі охорони праці та здоров`я населення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП України відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

На підставі викладеного, суд не вбачає події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 283, 284,294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за адміністративним протоколом від 10.04.2021 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги .

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г.В.Висоцька