Житомирський апеляційний суд
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав`язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Зав`язуна С.М.,

за участю: секретаря Гонгало Н.В.,

захисника Виговського М.В.,

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Виговського М.В. та особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 26 листопада 2020 року,

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду, 21.09.2020 о 02-07 ОСОБА_1 у м. Житомирі по вул.Л.Качинського, 12, керував транспортним засобом ЗАЗ 1103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник адвокат Виговський М.В. просять постанову суду скасувати, як незаконну, та прийняти нову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. При цьому, зазначають, що при розгляді адміністративної справи та прийнятті рішення, судом першої інстанції не в повній мірі дотримано вимоги ст.245 КУпАП, суд поверхово розглянув справу, посилаючись лише на складений працівниками поліції протокол про адміністративні правопорушення серії ДПР 18 №531085 від 21.09.2020, та прийняв незаконне рішення. Звертають увагу, що відповідно до Інструкції ознакою сп`яніння є не відсутність реакції зіниць на світло, а «звужені чи розширені зіниці, що не реагують на світло» (п.4), таким чином, зазначене поліцейськими твердження є сумнівним. Наголошують, що суд залишив поза увагою клопотання ОСОБА_1 про виклик в зал судового засідання свідків та їх допит. Звертають увагу, що працівники поліції в супереч вимогам Закону, без наявності ухвали слідчого судді та участі понятих, проводили обшук автомобіля, під час якого в салоні автомобіля виявили медичний препарат (очні краплі - «Візин»), хоча ОСОБА_1 працівникам поліції пояснив, що його робота пов`язана з використанням комп`ютерної техніки тому ( очні краплі- це є штучна сльоза, яка діє протягом 24 години), призначена лікарем для уникнення сухості очей під час роботи за комп`ютером (медична картка амбулаторного хворого додається). Також, звертають увагу, що з відео видно, що ОСОБА_1 перебуває у спокійному, а не у «жвавому» стані, та з причин штучного освітлення (фари автомобіля, телефону, ліхтаря), в темну пору доби, неприродна блідість шкіряного покриву обличчя вбачалася, як у працівників поліції, так і у свідків. Вважають, що суд в даному випадку не надав правову оцінку діям працівників поліції, щодо законності проведення обшуку в автомобілі ОСОБА_1 , а лише доводив винуватість останнього, що суперечить всебічному, повному і об`єктивному з`ясування обставин. Зазначають, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Наголошують, що ОСОБА_1 не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Виговського М.В., на підтримку своєї апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що постанову суду першої інстанції слід скасувати, а провадження в справі закрити з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами у справах про адміністративні правопорушення, згідно з приписами ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, пункт 2.5. Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що вина останнього у вчиненому правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №531085 від 21.09.2020 (а.п.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3, 4); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 21.09.2020 серії ЕАМ №3167672 (а.с.2); рапортом інспектора взводу №2 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Єрьоменка Р. (а.с.5) та відеозаписом з нагрудної камери патрульного (а.с.6).

Проте, апеляційний суд не погоджується з таким висновком, оскільки суд першої інстанції належним чином не дотримався вимог ст.ст.7, 245, 252, 280 КУпАП, внаслідок чого дійшов неправильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будучи допитаним в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 вину не визнав, зазначив, що він дійсно 21.09.2020 о 02-07 у м. Житомирі по вул. Л.Качинського, 12, керував транспортним засобом ЗАЗ 1103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого не працювала ліва фара у режимі ближнього світла, був зупинений працівниками поліції, разом з цим пояснив, що він не перебував в стані будь-якого сп`яніння, у тому числі й наркотичного, відповідно у нього були відсутні й жодні ознаки наркотичного сп`яніння. Відсутність ознак сп`яніння бачили й свідки при складанні протоколу щодо нього. Також, наголосив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, однак патрульні проігнорували його вимогу перевірити наявність таких ознак у присутності свідків на місці зупинки транспортного засобу. Звернув увагу на призначене йому лікарем лікування очей, пов`язане з своєю професійною діяльністю. Зазначив, що раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має сім`ю та трьох дітей, не стоїть на обліку у спеціалізованих лікарів, має постійну роботу, обіймає відповідну керівну посаду, категорично заперечив вживання наркотичних засобів.

Зазначені пояснення ОСОБА_1 , в ході апеляційної перевірки матеріалами справи не спростовано.

Так, із наявного в справі відеозапису з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що ОСОБА_1 спокійно дає пояснення працівнику поліції, координації його рухів та мови не порушено, поведінка відповідає обстановці, заперечує ознаки наркотичного сп`яніння.

За правилами частин 1 і 2 статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8).

При цьому, у відповідності пункту 6 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Разом з цим, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, а саме з відеозапису з нагрудної камери патрульного (а.с.6), поведінка одного з свідків ( ОСОБА_3 ) залучених поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №531085 від 21.09.2020 - викликає обґрунтовані сумніви в можливості такого залучення в якості належного свідка, оскільки з відеозапису вбачається, що дана особа має очевидні ознаки сп`яніння.

Як вважає апеляційний суд, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №531085 від 21.09.2020 (а.п.1) відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в розумінні статті 251 КУпАП, не може підтверджувати вчинення останнім правопорушення, оскільки його складення, в порушення вимог п.8 Порядку, мало здійснюватися в присутності двох свідків, як зазначалось вище, участь одного з ним викликає обґрунтовані сумніви, а обставини повинні підтверджуватись іншими доказами. Тобто, протокол про адміністративне правопорушення складений за відсутності двох свідків, що свідчить про порушення працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП.

Крім того, з зазначеного відеозапису вбачається і те, що обоє свідків під час складання протоколу неодноразово наголошували про те, що у ОСОБА_1 відсутні жодні ознаки будь-якого сп`яніння, зокрема й наркотичного, а навпаки він є тверезим.

Допитані в судовому засіданні апеляційного суду, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , пояснили, що були запрошені працівником поліції як свідки під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 , який був тверезий та не мав ознак сп`яніння. Бланки письмових пояснень були не заповнені та ними підписані на прохання працівників поліції.

Таким чином, наявні в справі письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суперечать даним зафіксованим у режимі відеоконференції та не підтверджені безпосередньо свідками в судовому засіданні апеляційного суду, а тому як докази у справі щодо їх достовірності викликають сумнів.

Крім того, апеляційний суд зважає, в даному випадку, й на норми ч.1 ст.266 КУпАП, згідно з якими, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто, підставами, як для відсторонення, так і для подальшого направлення водія на огляд на стан сп`яніння, є виявлення працівниками поліції відповідних ознак зазначеного стану.

При цьому, у відповідності до п.4 розділу 1 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Із наявного в справі відеозапису з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що в ОСОБА_1 фактично відсутні всі вище зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема у ОСОБА_1 відсутні порушення мови, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, його поведінка є лише емоційною, однак послідовною та відповідною обстановці, за відсутності сповільненості або навпаки підвищеної жвавості, рухливості ходи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, вище зазначені обставини не підтверджують обґрунтовані підстави стверджувати, що в ОСОБА_1 21.09.2020 о 02-07 на момент його зупинки працівниками поліції, були беззаперечні оглядові ознаки наркотичного сп`яніння, як то зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, що виключає законність вимоги працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, інші докази, зокрема, рапорт працівника поліції, при встановленні наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, правового значення не мають.

При цьому, інші належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Виходячи з вищезазначеного, вирішуючи справу, суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, викладені в оскарженій постанові висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Отже, сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, оскаржена постанова суду першої інстанції є необґрунтованою.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, апеляційний суд вважає необхідним постанову суду скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката Виговського М.В. та особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 26 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення скасувати.

На підставі п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови буде проголошено 12.01.2021 о 12 год.

Суддя Житомирського

апеляційного суду С.М. Зав`язун