Справа № 237/984/21
Провадження № 3/237/672/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30.04.2021 року місто Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Сенаторов В.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ВП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 094880 від 22.03.2021 року вбачається, що 22.03.2021 року об 11:20 годині по вул. Центральній смт. Курахівка Донецької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом «Дельта», без д.н.з., з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що він є інвалідом ІІ групи та йому необхідні ліки «Азалептол», який є антипсихотичним препаратом, а не наркотичним. В даний момент він ніяких ліків не приймає, останній раз приймав «Азалептол» у жовтні 2020 року. Крім того, пояснив, що він не отримував копію протоколу, не відмовлявся їхати до лікарні на обстеження, свідків, які зазначені у протоколі, він не бачив.

Дослідивши матеріали справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 094880 від 22.03.2021 року, письмові пояснення свідків, письмове клопотання ОСОБА_1 , подане ним на підтвердження наданих у судовому засіданні пояснень, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, діагноз «параноїдна шизофренія F 20.0», йому призначено препарат «Азалептол», який він приймав останній раз у жовтні 2020 року.

В судовому засіданні встановлено, що 22.03.2021 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 094880 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якого 22.03.2021 року об 11:20 годині по вул. Центральній смт. Курахівка Донецької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом «Дельта», без д.н.з., з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слідує, що 22.03.2021 року в їх присутності водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на предмет наркотичного сп`яніння, на що останній категорично відмовився.

Згідно п. 2.5 Правил Дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктами 6, 7 розділу І зазначеної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Аналогічні положення містяться у ст. 266 КУпАП.

Під час судового розгляду встановлено, що поліцейськими порушений порядок проведення огляду водія транспортного засобу ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів та ст. 266 КУпАП.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення, в тому числі поясненнях свідків, немає інформації стосовно відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не складений акт про відмову від проходження медичного огляду.

Крім того, відсутні дані про вручення другого примірника протоколу ОСОБА_1 , не доданий відеозапис з місця події та відсутня інформація у протоколі про здійснення відеозапису.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд вважає, що не можуть бути визнаними належними та допустимими доказами відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Статтєю 62 Конституції України визначено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Отже, суд приймає пояснення ОСОБА_1 як такі, що не спростовані доказами, наявними в матеріалах справи.

Інших належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду не надано.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності немає події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 30, 33, 130, 247, 252, 283-285 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя В.А. Сенаторов