Дата документу 14.05.2021
Справа № 334/1982/21
Провадження № 3/334/985/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Бредіхін Ю.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, адміністратора кафе «Олександр» ФОП ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

12.03.2021 року у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 031682 за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КупАП), згідно якого ОСОБА_1 12.03.2021р. о 22-20 год. знаходячись у приміщенні кафе «Олександр» за адресою м. Запоріжжя, вул. Медична, 70, де вона є адміністратором ФОП « ОСОБА_2 », організовувала дозвілля, а саме святковий захід, чим порушила п.п. 3, п.п. 9 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року (зі змінами від 24.02.2021р.).

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 12.03.2021 року в кафе відпочивала компанія з трьох осіб, які вживали алкогольні напої та хотіли танцювати, хоча карантинними обмеженнями передбачено лише фоновий супровід, про що їм було повідомлено. Приблизно о 21-45 год., коли адміністратор була зайнята, один із відвідувачів самовільно зайшов на сцену де знаходилась апаратура, і увімкнув гучну музику і компанія почала танцювати. Саме в цей час до приміщення увійшли працівники міліції, пояснення ОСОБА_1 до уваги не прийняли та склали протокол, хоча керівництво закладу суворо дотримується усіх вимог карантину.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 3 підпунктом 9 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року встановлено, що на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: проведення дискотек, робота розважальних закладів (нічних клубів), діяльність закладів громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо) з організацією дозвілля, у тому числі проведення святкових заходів, банкетів, майстер-класів, публічних подій тощо.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 та наявних у суду матеріалів справи, порушення правил організації дозвілля під час карантинних обмежень відбулось о 21-45 год., що підтверджується її письмовими поясненнями до протоколу та рапортом ст. інспектора чергового чергової частини Запорізького РУП ГУНП, в якому зазначено що повідомлення про правопорушення до чергової частини надійшло о 21:47 год., натомість у протоколі часом скоєння правопорушення вказано 22:20 год. Крім того, в даті виявлення порушення, вказаній в протоколі в графі «склад адміністративного правопорушення» присутнє виправлення, що прямо заборонено п. 7 Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яким передбачено, що «Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення…».

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі за текстом Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia, заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) Європейського суду з прав людини розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки, вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Враховуючи викладене, суд не може самостійно збирати докази для розгляду справи про адміністративне правопорушення. При цьому інформація про правопорушення у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_1 , вказана в протоколі про адміністративне правопорушення суперечить іншим матеріалам справи та не підтверджуються доказами по справі. До того ж, даний протокол є незаконним, оскільки містить виправлення, що прямо заборонено діючим законодавством.

Відповідно до норм КУпАП адміністративна відповідальність настає за умов: 1) наявності події, що передбачає адміністративну відповідальність; 2) наявність складу правопорушення, а саме: - суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення; - об`єктивної сторони правопорушення, яке характеризується наявністю дії чи бездіяльності суб`єкта правопорушення, внаслідок чого було порушено конкретну норму законодавства; - причинно-наслідкового зв`язку між подією, що передбачає адміністративну відповідальність, та її негативними наслідками, зокрема, завдання шкоди органам влади.

Перелічені ознаки є визначальними фактором, оскільки відсутність події і складу адміністративного порушення виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 247 КУпАП передбачені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, за яких провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Тому, суддя приходить до висновку про те, що провадження по адміністративному матеріалу відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Бредіхін Ю. Ю.