Справа № 489/250/21
Провадження № 33/812/173/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

6 травня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Тищук Н.О.,

із секретарем Богуславською О.М.,

за участю: особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Бойченка Г.А., потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Бойченка Г.А. на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 8 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ЧП ОСОБА_3 , номер облікової картки платника податків невідомий, паспорт НОМЕР_1 , виданий 17.05.2004 року Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124, та частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення, з урахуванням частини 2 статті 36 КУпАП - 10200 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 527745 від 10 січня 2021 року ОСОБА_1 о 14 год. 45 хв., рухаючись по вул. Херсонське шоссе, 46 в м. Миколаєві, керуючи т/з Toyota Hilux з д.н.з. НОМЕР_2 , при обгоні не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з т/з Mitsubishi Eklipse Cross д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП т/з отримали механічні пошкодження.

Після ДТП ОСОБА_1 залишив місце пригоди, про що складено протокол ДПР18 № 527744.

Цього ж дня о 16 год. 50 хв. відносно ОСОБА_1 складено протокол ДПР18 № 527743, згідно якого о 16 год. водій ОСОБА_1 , рухаючись по вул. 1-ша Лінія біля буд. 34, в м. Миколаєві, керував автомобілем Toyota Hilux з д.н.з. НОМЕР_2 та мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, почервоніння обличчя, млява мова. Від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alkotest Drager на місці зупинки відмовився, від проходження медичного огляду в медичному закладі також відмовився, в присутності двох свідків.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 8 квітня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 122-4, 124, та за частиною 1 статті 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння), та піддано штрафу у розмірі 10 200 грн. та позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Бойченко Г.А. просить постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі частини 1 статті 247 КУпАП - за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушено вимоги пунктів 11, 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року (далі Інструкція № 1376). Згідно з вимогами зазначеної інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також зазначав, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, на вул. 1-а Лінія автомобіль зупинився у зв`язку з поламкою, працівники поліції зустріли ОСОБА_1 та його дружину через 51 хвилину після ДТП, на відстані 300-400 м. від транспортного засобу. Посилався на те, що як пішоход, ОСОБА_1 не повинен був проходити огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського.

Одночасно зазначав, що судом справу розглянуто без участі ОСОБА_1 , який 8 квітня 2021 року знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Снігурівська МЛ» з діагнозом «Гіпертонічна хвороба ІІ, гіпертонічний криз», про що повідомив суд через захисника та повідомив про своє бажання прийняти участь у розгляді справи.

Вказував на суперечність пояснень потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 , яка є його дружиною та обоє є зацікавленими у результаті розгляду справи; на відсутність хронології у часі, зазначеному у протоколах та відображеному нагрудною камерою поліцейського; на переривання відеозапису з нагрудної камери поліцейського та на тиск, який вчинявся відносно ОСОБА_1 поліцейським.

Також зазначав, що той факт, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом також вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилався на порушення правил складання схеми ДТП, оскільки на ній не відображено транспортних засобів, між якими нібито сталась ДТП, на звороті зазначено дані тільки про автомобіль ОСОБА_2 , та на схемі є тільки його підпис.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки судді суду першої інстанції про доведеність допущених ОСОБА_1 порушень ПДР та норм КУпАП підтверджуються зібраними у справі доказами, а саме: протоколом ДПР18 № 527745 від 10 січня 2021 року, з якого вбачається, що о 14 год. 45 хв. ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Херсонське шоссе, 46 в м. Миколаєві, керуючи т/з Toyota Hilux з д.н.з. НОМЕР_2 , при обгоні не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з т/з Mitsubishi Eklipse Cross д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП т/з отримали механічні пошкодження.

Вказана обставина підтверджується поясненнями подружжя ОСОБА_5 , наданими під час оформлення ДТП працівникам поліції, які чітко вказали на місце ДТП, пояснили обставини пригоди, та зазначили, що після скоєння ДТП ОСОБА_1 залишив місце пригоди, тому вони змушені були його наздоганяти. Після зупинки транспортного засобу Toyota Hilux з д.н.з. НОМЕР_2 вони побачили за кермом ОСОБА_1 , який був з явними ознаками алкогольного сп`яніння. При цьому пасажир ОСОБА_4 фотографувала порушника і відразу після зіткнення, і під час переслідування, і при зупинці його транспортного засобу.

У цей же час ОСОБА_1 від дачі будь-яких пояснень, як і від підписання протоколу про адміністративне правопорушення відмовився. З відеофайлу, зробленого з нагрудної камери працівника поліції, не вбачається жодних дій чи пояснень ОСОБА_1 , якими б він намагався спростувати звинувачення у скоєнні ДТП та навести цьому докази.

Перші пояснення про те, що за кермом автомобіля був не він, а дружина, про зупинку транспортного засобу через пошкоджене колесо, та про безпідставність звинувачень у скоєнні ДТП, залишенні місця події та перебування у стані алкогольного сп`яніння, з`явились в матеріалах справи тільки у березні 2021 року та були надані захиснику Бойченку Г.А., з яким 16 лютого 2021 року укладено договір про надання правової допомоги. При цьому, після складання адміністративних протоколів 10 січня 2021 року, ОСОБА_1 жодних дій з цього приводу не вчиняв, до керівництва патрульної поліції зі скаргами на дії патрульних не звертався, своєї невинуватості довести не намагався.

Така бездіяльність ОСОБА_1 оцінюється судом критично, оскільки може свідчити про намагання уникнути відповідальності.

Отже, відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

ПДР України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (2.3. пункт «б»).

Залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу, водій повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (пункт 13.1).

Відповідно до ПДР України, дорожня обстановка - це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 ПДР, за яке передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Факт залишення водієм ОСОБА_1 місця пригоди підтверджується тими ж доказами, що і скоєння ДТП, та не спростовуються особистими поясненнями ОСОБА_1 ні при складанні адміністративного протоколу, ні при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Отже, працівниками поліції правомірно складено адміністративний протокол ДПР18 № 527744 від 10 січня 2021 року.

Цього ж 10 січня 2021 року о 16 год. 50 хв. відносно ОСОБА_1 складено протокол ДПР18 № 527743, згідно якого о 16 год. водій ОСОБА_1 , рухаючись по вул. 1-ша Лінія біля буд. 34, в м. Миколаєві, керував автомобілем Toyota Hilux з д.н.з. НОМЕР_2 та мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, почервоніння обличчя, млява мова. Від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alkotest Drager на місці зупинки відмовився, від проходження медичного огляду в медичному закладі також відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до вимог 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП (в редакції, яка діяла на підставі Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 3 липня 2020 року №720-ІХ) одним із складів правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами особами, у тому числі, у стані алкогольного сп`яніння, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння. Зазначена стаття не передбачає підстав для визнання відмови від проходження огляду поважною.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395) передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: з протоколу ДПР18 № 527743, пояснень свідків, пояснень в судовому засіданні апеляційного суду потерпілого ОСОБА_2 , запису нагрудної відеокамери поліцейського - ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду за допомогою спеціальних технічних засобів і також від проходження огляду в медичній установі.

Такі дії ОСОБА_1 є одним із складів правопорушень, пов`язаних з керуванням особами транспортними засобами, за яке передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

При цьому апеляційний суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 , згідно яких він був пішоходом і не керував транспортним засобом, оскільки його твердження спростовуються переважною більшістю інших доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , поясненнями в судовому засіданні апеляційного суду потерпілого ОСОБА_2 .

В доводах апеляційної скарги захисник Бойченко Г.А. зазначає, що ОСОБА_1 не роз`яснювались його процесуальні права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Такі доводи апеляційний суд вважає безпідставними та зазначає, що вказані обставини не є предметом апеляційного розгляду в даному провадженні і дії працівників поліції можуть бути оскаржені в передбаченому законом порядку. Оцінку дій поліцейського, який зупинив водія, може дати або уповноважена особа, яка проводить службову перевірку, або суд в разі оскарження дій поліцейського. В даному провадженні суд перевіряє правомірність дій поліцейського лише в межах направлення ним водія транспортного засобу для проходження ним огляду на стан сп`яніння.

Також апеляційний суд критично ставиться до твердження захисника Хижняка В.О. щодо психологічного тиску та залякування з боку поліцейських щодо ОСОБА_1 аби примусити останнього відмовитися від проходження медичного огляду, оскільки відповідних звернень і заяв з приводу зазначених неправомірних дій від ОСОБА_1 не було.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення зазначено неправильний час, апеляційний суд приходить до висновку, що дана обставина не може вважатися підставою для скасування судового рішення та закриття провадження у справі, оскільки відмінність може бути розцінена лише як технічна помилка, а не як порушення вимог законодавства, що тягне за собою скасування постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Посилання скаржника на те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки не впливає на доведеність його вини у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння і відсутність таких відомостей в матеріалах справи жодним чином не впливає на законність прийнятого судом рішення.

Також критично суд сприймає надану в судовому засіданні довідку, видану від імені лікаря ОСОБА_8 , яка містить дані про те, що у період з 5 по 12 квітня 2021 року ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні КНП «Снігурівська МЛ». Вказана довідка не містить дати видачі та штампу лікарської установи. Печатка, якою завірено довідку, має подвійний відтиск, що унеможливлює її прочитання. Інших, достовірних доказів свого хворобливого стану, який дійсно перешкоджав йому прийняти участь у судовому засіданні суду першої інстанції, ОСОБА_1 не надав.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції проігнорував бажання ОСОБА_1 прийняти участь у судовому засіданні та дати особисті пояснення не заслуговують увагу, оскільки інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат, який надав суду повну інформацію, щодо подій та обставин, які мали місце 10 січня 2021 року. При цьому апеляційний суд враховує поведінку ОСОБА_1 під час складання протоколів про адміністративне правопорушення, який відмовився дати пояснення працівникам поліції та не подавав будь-яких звернень чи скарг після складання протоколів. Також можливість дати особисті пояснення була надана ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, проте вони є ідентичними тим, які були надані захисником в суді першої інстанції.

Не виявлено судом і таких порушень змісту протоколу про адміністративне правопорушення (стаття 256 КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкція №1395), які би вплинули на доведеність тих обставин, які стали підставою для застосування адміністративного стягнення.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та доводили б порушення норм законодавства про адміністративні правопорушення, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Бойченка Г.А., скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Бойченка Геннадія Анатолійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 8 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтями 122-4, 124 та частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О. Тищук

Повну постанову складе но 7 травня 2021р.