ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/691/21 Справа № 204/8678/20 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строків та апеляційну скаргу захисника Гусакової Оксани Борисівни в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

за участю:

захисника Гусакової О.Б.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 10 грудня 2020 року о 22 год. 00 хв. у м. Дніпрі, Криворізьке шосе, 23а/2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння неприродна блідість, тремтіння пальців рук. У присутності двох свідків від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Гусакова О.Б. просить поновити строк апеляційного оскарження та зазначає про поважні причини його пропуску, а саме, що суд першої інстанції здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не здійснив належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання, а копію постанови останній отримав лише 05 квітня 2021 року.

Також просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судове рішення є не відповідає фактичним обставинам справи, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки, на думку захисника, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причин зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 10.12.2020 року, оскільки у рапорті зазначено про те, що він порушив ПДР України, а саме не увімкнув покажчик повороту, хоча в матеріалах справи відсутня постанова за ч. 2 ст. 122 КУпАП, що свідчить про безпідставність зупинки транспортного засобу та подальшу незаконність дій працівників поліції.

Крім цього, зазначає, що працівник поліції об`єктивно не мав можливості встановити наявність ознак наркотичного сп`яніння, про які зазначає у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки подія відбувалась у нічний час доби, а тому, об`єктивно встановити неприродну блідість обличчя та тремтіння пальців рук без застосування ліхтарика поліцейський не мав можливості. Також зазначає про те, що, в порушення вимог Інструкції, поліцейським не надавалось ОСОБА_1 та не виписувалось направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим, останній вимушений був самостійно звернутись до КП ОМПЦЛЗС ДОР та пройти такий огляд, за результатами якого у нього не було виявлено будь-якого стану сп`яніння.

Разом з цим, захисник посилається на те, що працівниками поліції не було дотримано порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення, не роз`яснено особі його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Крім зазначеного, посилається також й на те, що пояснення свідків не можуть вважатись допустимими доказами, оскільки вони складені безпосередньо працівником поліції на заздалегідь заготовленому бланку та які не містять суті правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та відсутні ознаки сп`яніння, які, на думку працівника поліції, мав ОСОБА_1 . Також захисник звертав увагу, що свідок ОСОБА_2 повідомив поліцейського про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні захисник Гускова О.Б. підтримала подану нею апеляційну скаргу та просила її задовольнити, постанову суду скасувати і закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, посилаючись на доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу захисника Гусакової О.Б. та просив її задовольнити. Додатково зазначив, що в цей день він дійсно керував автомобілем Skoda номерний знак НОМЕР_1 та виїжджаючи з заправки, був зупинений співробітниками поліції, які йому повідомили, що він не увімкнув покажчик повороту при його здійсненні, на що він попросив надати докази цьому правопорушенню. Після чого, з невідомих йому підстав, поліцейські стали вимагати від нього пройти огляд на стан сп`яніння, однак він вважав такі дії незаконними, оскільки для цього не було достатніх підстав.

Мотиви апеляційного суду.

Щодо строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга, подана після її закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні в суді першої інстанції в якому проголошувалось рішення суду, копію якого він отримав тільки 05 квітня 2021 року, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку про необхідність поновлення ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження.

Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції та її скасування.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника Гусакової О.Б., дослідивши докази наявні в матеріалах справи, зокрема відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, апеляційний суд приходить до висновку, що викладене в постанові суду першої інстанції твердження про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №118295 від 10 грудня 2020 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 10.12.2020 року, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, рапортом співробітників поліції, з якого видно, що автомобіль Шкода, реєстраційний номер НОМЕР_1 було зупинено за адресою: м. Дніпро, Криворізьке шосе, в районі будинку 23а/2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який порушив ПДР України, а саме не увімкнув покажчик повороту та який мав ознаки наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, від отримання копії протоколу та підпису у ньому, відеозаписом з нагрудної камери співробітників поліції.

До початку розгляду апеляційної скарги від захисника Гусакової О.Б. до апеляційного суду надійшло клопотання про виклик та допит свідків у задоволенні якого апеляційним судом було відмовлено, оскільки обставини, на які захисник посилається у своєму клопотанні були встановлені та досліджені під час апеляційного розгляду справи, а саме під час перегляду відеозапису з нагрудних камер поліцейських.

Щодо доводів захисника Гусакової О.Б. про те, що справа про адміністративне правопорушення не містить доказів щодо поважних причин зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає таке.

Як видно з відеозапису з нагрудних камер поліцейських та підтверджується рапортом, підставою для зупинки автомобілю Шкода, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 було порушення п. 9.2б ПДР України, а саме водій не увімкнув покажчик повороту при його здійсненні. Після чого, на водія було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 425 гривень, яку ОСОБА_1 отримав безпосередньо від працівників поліції, що підтверджується як показами самого ОСОБА_4 в апеляційному суді так і відеозаписом з нагрудних камер поліцейських (в.з. №7 час: 22:27 годин. Відтак, вказані обставини, встановлені апеляційним переглядом та за відсутності рішення про скасування вищезгаданої постанови, апеляційний суд вважає, що доводи захисника в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Щодо посилань захисника на незаконність дій працівників поліції щодо способу виявлення та ознак наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 зазначеної Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №118295 від 10.12.2020 року та відеозапису з місця події видно, що працівником поліції, в ході розмови, у ОСОБА_1 було виявлено наступні ознаки наркотичного сп`яніння: неприродна блідість, тремтіння пальців рук, що повністю узгоджується з вимогами Інструкції. Посилання захисника на ту обставину, що подія мала місце у нічний час доби не скасовує того факту, що працівник поліції мав об`єктивну можливість та передбачені законом повноваження, на власний розсуд, виказати підозру щодо перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння з зазначенням конкретних його ознак.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженої спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року (Далі - Інструкція) у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння...), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Працівники поліції пропонували ОСОБА_1 проїхати з ними до медичної установи для проведення відповідного огляду, проте, останній відмовився шляхом ухилення відповіді на питання (в.з. №2, час: 21:57 годин), тому поліцейські не забезпечували його доставку до найближчого закладу охорони здоров`я та, відповідно, не складали таке направлення.

Окрім цього, нормативні положення ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року та Інструкції не містять вимоги щодо складання працівниками поліції такого направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння у випадку відмови водія від його проходження.

Відтак, захисником необґрунтовано яким чином відсутність направлення на проходження медичного огляду, виключає його вину за відмову від проходження такого огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Так само суд не може взяти до уваги посилань захисника у судовому засіданні про те, що працівниками поліції було порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженої спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року в тій частині, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, оскільки останньому ставиться в провину те, що він керував з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а відповідно до вимог п. 12 розділу ІІ Інструкції вказано, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Таким чином, проведення огляду особи, яка містить ознаки наркотичного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів законодавством не передбачено.

В той же час, апеляційний суд не може взяти до уваги висновок КП ОМПЦЛЗС ДОР №1733 від 15.12.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 10.12.2020 року не перебував у стані будь-якого сп`яніння, оскільки у провину останньому ставиться порушення п. 2.5 ПДР України, а саме відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння, що є окремим елементом об`єктивної сторони ст. 130 КУпАП.

Так само апеляційний суд не погоджується з доводами захисника в тій частині, що поліцейськими не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав, передбачених чинним законодавством, оскільки це спростовується відеозаписом з місця події (в.з. №1, час:21:51 година), з якого видно, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 його права, на що останній повідомив, що він не потребує таких роз`яснень та знає свої права у повному обсязі.

Щодо недопустимості, на думку захисника, пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків...

При цьому, окремих процесуальних вимог до форми та змісту таких пояснень процесуальним законом не визначено, а тому посилання захисника на те, що вони складені безпосередньо працівником поліції на заздалегідь заготовленому бланку не ґрунтуються на вимогах закону.

Крім того, необхідність залучення свідків під час збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП викликана з метою фіксації проходження особою огляду на стан сп`яніння або відмови водія від проходження такого огляду. У даному випадку, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були безпосередньо присутніми під час збирання доказів у даній справі, засвідчили той факт, що ОСОБА_1 ухилявся від відповіді на запитання поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. При цьому, поліцейський декілька разів запропонував ОСОБА_1 пройти такий огляд, однак будь-якої відповіді щодо цього не отримав. Саме тому, у своїх поясненнях та на відеозапису свідок ОСОБА_2 посилається на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а ухилявся від відповіді на таку пропозицію, що було розцінено, як працівниками поліції так і свідками, як пасивна відмова з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

При розгляді справи судом, порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення..

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника Гусакової Оксани Борисівни задовольнити та поновити строку на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Гусакової Оксани Борисівни залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун