ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/635/21 Справа № 203/79/21 Суддя у 1-й інстанції - Черваньова Ю. М. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Дніпровської митниці Державної митної служби України Романенко Ірини Миколаївни на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Балобаново Ногінського району Московської області Російської Федерації, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України,

за участю:

представників митниці Юркевич О.Ю.

захисника Мельніченко Д.О.

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2021 року провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою суду першої інстанції, митний орган склав протокол стосовно ОСОБА_1 за те, що він вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави переміщення та митного оформлення документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача вищевказаних товарів, а саме компанії

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що контракт № GSW-18/06/19-OB від 18.06.2019, підписаний між продавцем ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" в особі представника ОСОБА_1 та покупцем естонською компанією OU "GRAINEXPO" в особі Члена Правління СевакаЧіркіняна, містить всі істотні умови договору. Згідно матеріалів провадження зазначений в специфікації до контракту товар 23.10.2019 було вивезено за межі митної території України через пункт пропуску «Бердянський морський торговельний порт» Запорізької митниці ДФС на т/х "AliS" (прапор Молдови), після чого було проведено оплату.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до ст. 266 МК України ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" виконало вказані у цій статті обов`язки, оскільки всі відомості щодо одержувача товару були зазначені у наданих для митного оформлення документах відповідно до умов укладеного контракту, а тому, у суду першої інстанції не було підстав вважати, що контракт між ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" та естонською компанією OU "GRAINEXPO" не був укладений.

Оплата за товар була сплачена покупцем, що підтверджується актом звірки, підписаним сторонами контракту, відповідно до якого заборгованість по оплаті за контрактом відсутня.

Крім того, на надаючи оцінку листу митних органів Республіки Естонії від 30.06.2020 №14-1/14622-2 суд дійшов висновку, що він має неофіційний переклад на українську мову, про що свідчить відповідна відмітка на вказаному документі (а.с. 11-13), його переклад здійснений ОСОБА_2 , про що є відмітка на а.с.13, однак жодних відомостей щодо цієї особи, в частині відповідності її вимогам ст. 503 МК України, матеріали справи не містять.

До цього листа органом митниці додано тільки один документ на 2 аркушах (замість зазначених 13 сторінок) - витяг з інформаційної системи реєстру підприємців, який було офіційно перекладено відділом іноземних перекладів Дніпропетровської торгово-промислової палати, зміст якого протирічить змісту листа митних органів Республіки Естонії від 30.06.2020 №14-1/14622-2, оскільки в ньому зазначено про те, що компанія "GRAINEXPO OU", основним видом діяльності якої є, зокрема, оптова торгівля зерном, у 2017-2019 роках подавала річні звіти.

Суд зазначив, що висновок митних органів про вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю ґрунтується лише з отриманої інформації на підставі листа митних органів Республіки Естонії від 30.06.2020 №14-1/14622-2, який, на думку суду, не може бути підставою для складання протоколу про порушення митних правил, а тим паче, розглядатися, як доказ вини особи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник митного органу просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову, про визнання ОСОБА_1 винуватим в порушенні митних правил та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 270 282 грн. 78 коп. з конфіскацією пшениці не насіннєвої, українського походження, врожаю 2019 року, вагою 1 458 397 кг, загальною вартістю 1 270 282 грн. 78 коп.

Зазначає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки відповіді митних органів Республіки Естонії від 30.06.2020 № 14-1/14622-2, в якій зазначено, що естонська компанія "GRAINEXPO OU" зареєстрована в естонському Комерційному реєстрі, але компанія насправді не існує і не є діючою в Естонії не зареєстрована в реєстрі ПДВ, не зареєстровано жодних угод купівлі-продажу і жодних експортів-імпортів через Естонію в базах даних. Також компанія "GRAINEXPO OU" ніколи не подавала жодних звітів до естонських податкових та митних органів.

Не зважаючи на значну кількість контрактів, укладених з українським підприємством, компанія "GRAINEXPO OU" взагалі не здійснює зовнішньоекономічну діяльність та не має жодної активності, що на думку апелянта, свідчить про недійсність такого правочину.

У зв`язку з тим, що одинадцять з тринадцяти доданих до відповіді митних органів Республіки Естонія документів, не стосуються відносин між ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" та компанією "GRAINEXPO OU", вказані документи разом з офіційним перекладом до матеріалів справи не долучались.

Зазначає, що працівники митниці під час перевірки товаросупровідних документів не могли знати про те, що одна із сторін контракту взагалі не здійснює зовнішньоекономічну діяльність та є пасивною і могли отримати цю інформацію лише шляхом направлення запитів до інших державних органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу в порядку п. 8 ч. 1 ст. 336 МК України.

Натомість, українське підприємство, обираючи покупця або продавця товару за кордоном для здійснення зовнішньоекономічної операції має безліч можливостей для перевірки його дієздатності.

Таким чином, на думку представника митниці, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України зазначеної пшениці з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості стосовно одержувача вказаного товару компанії "GRAINEXPO OU".

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні представник митниці підтримала апеляційну скаргу і з підстав, викладених в ній просила її задовольнити, постанови суду, скасувати та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

Захисник Мельніченко Д.О. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність, просила відмовити в її задоволенні, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та дату апеляційного розгляду, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, захисник пояснила, що останній просив розглядати справу без його участі та за участю захисника.

Мотиви апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі статтею 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Викладене також узгоджується зі ст. 251 КУпАП, відповідно до якої докази встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, полягає у переміщенні або вчиненні дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Дані обставини судом першої інстанції належним чином з`ясовано, а тому доводи апеляційної скарги представників митниці про наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, вирішуючи питання вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судом першої інстанції було встановлено, що підставою для складання відносно ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил став лист митних органів Республіки Естонії вiд 30 червня 2020 року № 14-1/14622-2, в якій зазначено, що естонська компанія "GRAINEXPO OU" зареєстрована в естонському Комерційному реєстрі, але компанія насправді не існує і не є діючою в Естонії не зареєстрована в реєстрі ПДВ, не зареєстровано жодних угод купівлі-продажу і жодних експортів-імпортів через Естонію в базах даних. Також компанія "GRAINEXPO OU" ніколи не подавала жодних звітів до естонських податкових та митних органів.

До цього листа органом митниці додано витяг з інформаційної системи реєстру підприємців, який було офіційно перекладено відділом іноземних перекладів Дніпропетровської торгово-промислової палати, зміст якого суперечить змісту листа митних органів Республіки Естонії від 30 червня 2020 року №14-1/14622-2, оскільки в ньому зазначено про те, що компанія "GRAINEXPO OU", основним видом діяльності якої є, зокрема, оптова торгівля зерном, у 2017-2019 роках подавала річні звіти.

Крім того, за змістом вказаного листа не слідує, що контракт від 18 червня 2019 року № GSW-18/06/19-OB, на який мається посилання у протоколі про адміністративне правопорушення, не був укладений між ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" та естонською компанією "GRAINEXPO OU".

За твердженнями захисника як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного провадження, вказаний контракт укладений між ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" та естонською компанією "GRAINEXPO OU" і підписаний керівниками з боку української сторони ОСОБА_1 і з естонської сторони ОСОБА_3 , є законним і чинним та ніколи судовим рішенням не визнавався недійсним чи неправомірним. У ОСОБА_1 не було підстав для сумнівів щодо компанії "GRAINEXPO OU", її дієздатність і правомірність перевірялася.

В підтвердження судом першої інстанції у судовому засіданні було досліджено: відповідь на запит № 29-01-21 від 29 січня 2021 року, переклад якого було зроблено Бюро перекладів «Дамінір», відповідно до якого OU «GRAINEXPO» щорічно подає аудійовану фінансову звітність в Комерційний Регістр Естонської Республіки. Річна податкова звітність в Естонській Республіці не подається, оскільки відсутній податок на нерозподілений прибуток. Компанія не є платником податку з обороту і тому не подає звітність про податок з обороту. Також даною відповіддю повідомлено, що компанія не подає інформацію та не здійснює реєстрацію угод купівлі-продажу, в тому числі з експорту/імпорту, митні органи Естонської Республіки, оскільки не здійснює жодних операцій (угод купівлі-продажу) на території Естонії. Щодо подальшого розпорядження товару у відповіді зазначено, що він до Естонії не імпортувався, а був проданий третім особам та доставлений теплоходами в країни призначення: Туреччину, Туніс, Єгипет, Ліван, Лівію, Ізраїль, Ємен, Італію, Саудівську Аравію, Грецію.

Крім того, на підтвердження оплати за контрактом захисником було надано акт звірки від 19 січня 2021 року, підписаний сторонами контракту, відповідно до якого заборгованість по оплаті за контрактом відсутня.

Платіжне доручення через систему Свіфт суд першої інстанції не приймає до уваги, оскільки не надано його офіційного перекладу, разом з тим, в цих платіжних документах містяться відомості щодо платника та отримувача коштів, номери контракту та інвойса, які зрозумілі без перекладу та узгоджуються з відомостями контракту та інвойса, наявних в матеріалах справи, при цьому зовнішньоекономічний контракт прописаний українською і англійською мовами.

Таким чином, судом першої інстанції було правильно встановлено, що 18 червня 2019 року було укладено контракт №GSW-18/06/19-OB, підписаний продавцем ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" в особі представника Мєшкова В.Г. та покупцем естонською компанією OU "GRAINEXPO" в особі Члена Правління Севака Чіркіняна, який містить всі істотні умови договору. Згідно матеріалів провадження зазначений товар 27 листопада 2019 року було вивезено за межі митної території України через пункт пропуску «Бердянський морський торгівельний порт» Запорізької митниці ДФС на т/х «Deeb S» (прапор Белізу), а 10 грудня 2019 року до Дніпровської митниці Держмитслужби подано додаткову митну декларацію ЕК10ДР №UA110210/2019/003901 на пшеницю м`яку, не насіннєву, українського походження, 3 класу, насипом, врожаю 2019 року, вагою 1081842 кг, вартістю 157948,93 доларів США та пшеницю м`яку, не насіннєву, українського походження, 4 класу, насипом, врожаю 2019 року, вагою 626812 кг, вартістю 90260,93 доларів США, що не заперечувалось в апеляційній скарзі.

Встановлені наведені обставини суперечать обставинам, зазначеним у протоколі про порушення митних правил, що вказаний контракт не укладався, як і кваліфікації дій ОСОБА_1 про те, що він вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення та митного оформлення документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів, оскільки митним органом не аргументовано і не надано доказів та матеріалами справи не підтверджено, що контракт від 18 червня 2019 року №GSW-18/06/19-OB між ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" та естонською компанією "GRAINEXPO OU" не було укладено, чи те, що він містить неправдиві відомості щодо одержувача товарів.

Вбачається, що у відповідності до ст. 266 МК України ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" виконало вказані у цій статті обов`язки, оскільки всі відомості щодо одержувача товару були зазначені у наданих для митного оформлення документах відповідно до умов укладеного контракту та специфікації до нього.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки митним органом не доведено обставин вчинення ОСОБА_4 дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів та митного оформлення документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що митницею не надано належних та достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Враховуючи наведене апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника митниці, оскільки наведені останнім доводи є непереконливими і не спростовують висновків суду першої інстанції.

При перевірці справи в апеляційній інстанції також не було виявлено порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 5 ст. 529 Митного кодексу України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника представника митниці Романенко І.М. залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2021 року стосовно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун