П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Безрук Т.В., за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Виноградне Новоазовського району Донецької області, громадянки України, працюючої ФОП «Пархоменко», паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області 01.07.1997 року, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 КУпАП,

встановив :

23.02.2021 р. о 15.16 год., ФОП ОСОБА_1 , будучи власницею продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , не вжила карантинних заходів та не нанесла маркування щодо дотримання дистанції між покупцями у черзі не менше 1,5м , чим порушила п.п. 1 п.14 Постанови КМУ від 22.07.2020 р. №641 та п.7 Постанови ГДСЛУ №17 від 09.05.2020 року та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що її вина у вчинені нею адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП установлена таким належними та допустимими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №615601 від 02.03.2021 року, з якого судом убачається дата, час і місце його складення; посада, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення;

- фото таблицею;

- рапортом інспектора ВП Волноваського РВП Д.Костюченко;

- відеозаписом події

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2», на території України на період дії карантину забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, в яких:

-не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра;

-не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту органів дихання (захисні маски або респіратори) та не здійснюється належний контроль за їх використанням;.

Відповідно ст.41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

З огляду на вищезазначені обставини, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 посадовою особою органу поліції вірно кваліфіковані за ст.44-3 КУпАП.

Частина 2 ст. 33 КУпАП передбачає, що при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження.

Разом з тим, враховуючи всі обставини справи, особу ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, відсутність шкідливих наслідків, її ставлення до скоєного правопорушення, суд вважає, що вчинене адміністративне правопорушення є малозначним та не становить такого ступеня протиправності, який би свідчив про необхідність притягнення її до адміністративної відповідальності, наразі порушення щодо маркування усунене, а тому суд доходить висновку про можливість звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи, що відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, а ОСОБА_1 звільняється від адміністративної відповідальності, то суд дійшов висновку, що в даному випадку судовий збір сплаті не підлягає.

Керуючись, статтями 22, 40-1, 44-3, 221, 247, 280, 284 КУпАП, суд

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оголосивши їй усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Безрук