ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

Головуючого судді Сташківа Н.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Стадніцької З.О.

розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , приватного підприємця, до адміністративної відповідальності не притягувалась, -

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 618309 від 13 березня 2021 року, об 11:30 год ОСОБА_1 порушила правила карантину щодо людей, а саме ч.2 п. 14, п.п.3 постанови № 1236 від 09.12.2020 року, обслуговувала покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисної маски та ст.. 29 (в) Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КпАП України.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності, вину у вчиненні правопорушення не визнала, пояснила, що 13.03.2021 року, перебуваючи у приміщенні магазину, у якому здійснює торгівлю, зайшла її знайома ОСОБА_2 , котра працює на пошті та поскаржилась на погане самопочуття, підняття тиску. Вона принесла її води та запропонувала допомогу, таблетки, виклик швидкої. Відповідно ОСОБА_2 зняла захисну маску та сиділа в приміщенні магазину при вході, а вона пішла за прилавок взяти телефон. У той час зайшли працівники поліції та висунули претензії, що вона обслуговувала громадян, котрі в приміщенні магазину знаходились без маски. Намагалась пояснити, що жінці погано і вона сама ж вказані обставини підтверджувала, проте працівники поліції до уваги їх не взяли. Крім того особисто вона постійно знаходилась у масці, письмових пояснень не перечитувала, оскільки знаходилась у шоковому стані від дій поліцейських, котрі морально тиснули на неї та не давали зосередитись, а наполягали на підписанні документів. Інших осіб у приміщені магазину не було. Працівниками поліції в підтвердження вини не надано жодного належного та допустимого доказу, що можуть довести інкриміноване діяння. У зв`язку з чим вважає, що в її діях відсутня подія і склад правопорушення, що передбачене ст. 44-3 КпАП України, провадження у справі просить закрити.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини :

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення передбаченого ст.. 44-3 КпАП України працівниками поліції долучено протокол, рапорт, письмові пояснення особи, що притягується до відповідальності та фельдшера санітарної Держ-споживслужби, зокрема :

із протоколу про адміністративне правопорушення № 618309 від 13 березня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 об 11:30 год порушила правила карантину щодо людей, а саме ч.2 п. 14, п.п.3 постанови № 1236 від 09.12.2020 року: обслуговувала покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисної маски та ст.. 29 (в) Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КпАП України.

Разом із тим, з рапорту працівників поліції, вбачається, що 13.03.2021 року у магазині «продукти» с. Новосілка Підволочиського району, ОСОБА_1 обслуговувала відвідувачів без маски, а також допустила відвідувачів без засобів індивідуального захисту, маски чи респіратора.

Із пояснень ОСОБА_3 , вбачається, що вона спільно із працівниками поліції була у рейдовій групі по перевірці санітарних умов. Виявлено правопорушення, а саме ОСОБА_1 здійснювала торгівлю без відповідних документів, не проконтролювала належний режим.

На думку суду, жоден із наданих працівниками поліції доказів, беззаперечно не підтверджує факт порушення правил карантину ОСОБА_1 , оскільки протокол на ОСОБА_1 складено за те, що вона обслуговувала покупців без засобів індивідуального захисту, проте із рапорту працівників поліції слідує, що вона допустила відвідувачів без ЗІЗ, тому вказані протиріччя не дозволяють ствердно вказати на сам факт правопорушення, котре інкримінують ОСОБА_1 .

Суд також не може взяти до уваги пояснення ОСОБА_3 , оскільки вона перебувала у складі групи по перевірці та є зацікавленою особою, крім того дані нею пояснення жодним чином не підтверджують вину ОСОБА_4 , позаяк вбачається, що проводилась перевірки і встановлено, що остання здійснювала торгівлю без відповідних документів.

Таким чином усі надані працівниками поліції докази є противоречивими, фабула викладена не чітко і спростовується поясненнями ОСОБА_1 .

Інших належних та допустимих доказів на підтвердженні вини ОСОБА_1 у порушенні правил щодо карантину людей, відповідальність за яку передбачена ст.. 44-3 КпАП України, незважаючи на вимогу суду, працівниками поліції надано не було.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Суддя-підпис

з оригіналом згідно:

Суддя Н.Б. Сташків