ПОСТАНОВА

Іменем України

21 квітня 2021 року суддя Новогродівського міського суду Донецької області Любчик О.В., за участю секретаря судового засідання Коваленко О.І., захисника Крайнього О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу, яка надійшла з Відділу поліції № 1 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новогродівка Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 06.02.2021, серії ААБ № 095204, 06.02.2021, о 09 годині 55 хвилин, ОСОБА_1 в м. Новогродівка, по вул. О.Кошового, керував автомобілем DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду за допомогою алкотестера «Драгер» на місці зупинки та медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав та вказав, що обставини, які зазначені в протоколі не відповідають дійсності, пояснення, які вказані в протоколі написані ним під диктовку працівників поліції у зв`язку з чим він їх спростовує. Автомобілем він не керував та в ньому не перебував. Автомобіль стояв неподалеку від його будинку та кіоску «Вода Святогір`я». Він залишив автомобіль приблизно за добу на вказаному місці, оскільки перебував в гостях у свого друга, який мешкає неподалеку. 06.02.2021 він прийшов набрати води у кіоску «Вода Святогір`я». Коли він набирав воду, до його автомобіля під`їхали працівники поліції, які намагались спочатку оштрафувати його за те, що автомобіль стояв з порушенням правил стоянки (менше 10 метрів від перехрестя). Алкоголь він вживав у вечорі 05.02.2021, про що повідомив працівників поліції. Продути алкотестер йому не пропонували, а вимагали пройти огляд у медичному закладі у м. Краматорськ, на що він відмовився, оскільки не керував транспортним засобом. Після чого працівники поліції зупинили двох свідків та склали відносно нього протокол. Просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що у лютому 2021 у м. Новогродівка він був залучений у якості свідка працівниками поліції, де він чув як працівники поліції пропонували ОСОБА_1 проїхати разом з ними на медичний огляд, на що останній відмовився. Ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 він не бачив. При вказаних подіях був присутній також інший свідок та працівники поліції. Письмові пояснення, які долучені до протоколу були написані працівником поліції, а він їх лише підписав, не вникаючи до їх змісту. Він не бачив, як працівники поліції пропонували ОСОБА_1 продути алкотестер, а лише просили його проїхати з ними.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей та документів, а також іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події, складу адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, в редакції станом на 06.02.2021, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок огляду для встановлення стану сп`яніння визначено у постанові Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Так, відповідно до п. 3 Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 6, 8 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 7 розділу І, Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.п. 6,7, розділу Х, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Працівниками поліції у якості доказів вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення додано до протоколу письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , направлення ОСОБА_1 до лікарні для проведення медичного огляду.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , 06.02.2021 у їх присутності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував транспортним засобом DAEWOO LANOS НОМЕР_2 від продуття алкотестеру «Драгер» на місці, а також від медичного огляду у встановленому законом порядку, на стан сп`яніння відмовився. Про дату та час розгляду справи ознайомлений у їх присутності.

Разом з тим, вказані письмові пояснення обох свідків не можна визнати належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, оскільки вони повністю ідентичні, заповнені працівником поліції, мають лише підписи свідків, що викликає сумнів у їх об`єктивності та достовірності. Більш того, свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні спростував свої письмові пояснення в частині відмови ОСОБА_1 від продуття алкотестеру Драгер безпосередньо на місці події, вказавши, що він лише підписав пояснення, не читаючи їх. Також свідок ОСОБА_2 вказав, що він особисто не бачив, що ОСОБА_1 безпосередньо керував автомобілем. Про це йому повідомили працівники поліції.

Крім того, згідно вказаних письмових пояснень неможливо встановити місце скоєння адміністративного правопорушення та інші обставини правопорушення, у тому числі ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені поліцейським у ОСОБА_1 та які вказані у протоколі.

Суддя вживав заходів щодо допиту свідка ОСОБА_3 , та працівників поліції, які складали адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 у судовому засіданні, але працівниками поліції були проігноровані неодноразові листи суду щодо їх виклику у судове засідання та забезпечення явки свідка ОСОБА_3 .

З відеозапису місця події вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності працівників поліції та свідків. Втім, з вказаного запису не вбачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом є слушними, оскільки вони не спростовуються, доказами, які містяться в матеріалах справи.

Також суддя звертає увагу, що в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, яке міститься в матеріалах справи, вказаний заклад охорони здоров`я, до якого було направлено ОСОБА_1 - КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська», який розташований відповідно у м. Краматорськ. Вказаний заклад не є найближчим закладом відносно м. Новогродівка Донецької області. Направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до м. Краматорська є порушенням вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що ставить під сумнів законність вимог працівників поліції та трактується на користь ОСОБА_1 .

Інші належні та допустимі докази, які б доводили вину ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії» Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рішенні ЄСПЛ по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року суд наголошує, що вина особи повинна доводитися «поза розумним сумнівом», під стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ЄСПЛ розуміє, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За таких обставин, оцінюючи надані докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 284 КУпАП, суддя

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Новогродівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2021 року.

Суддя О.В. Любчик