ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м. Чернівці

Суддя Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Тимчук А.Л., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Садгірського районного суду м.Чернівців від 14 грудня 2020 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Копайгород Барського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , одруженого, з вищою освітою, завідувача лаборіторії Чернівецького транспортного коледжу, за ст.124 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

Постановою Садгірського районного суду м.Чернівців від 14 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 , 15 листопада 2020 року о 17 год. 50 хв. в м.Чернівці по вул.Семена Галицького, 2 керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на будинок №2. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, травм ніхто не отримав.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі ст.247 КУпАП.

На обґрунтування своїх доводів вказує, що постанова районного суду є незаконною, прийнятою з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, суд першої інстанції не дослідив у повному обсязі наявні у справі докази та не надав їм належної оцінки.

Вказує, що належний йому автомобіль не був учасником жодної ДТП, а механічні ушкодження були на ньому ще задовго до цих подій. Ні будинок, ні будь-яке інше майно пошкоджені не були, ніхто не має до нього претензій матеріального чи морального характеру. Більше того, у той день він взагалі транспортним засобом не керував, а перебував на пасажирському сидінні.

Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про потерпілих, а свідки, зазначені у ньому, протокол не підписали.

Крім того, на схемі ДТП не відображено пошкоджень будинку чи слідів місця контакту автомобіля з будинком.

Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважає також неналежними доказами, оскільки ОСОБА_2 надала пояснення, отримані зі слів третьої невідомої особи, а ОСОБА_3 за фактом ДТП взагалі жодних пояснень не надав. Про виклик вказаних свідків апелянт заявляв клопотання у суді першої інстанції, однак, воно було відхилено, чим грубо порушено право на захист.

___________________________________________________________________________

ЄУНСС 726/1799/20

Провадження №33/822/16/21 Головуючий у І інстанції Байцар Л.В.

Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Марчак В.Я.

Таким чином, вважає що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому постанова підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , працівника поліції ОСОБА_4 , який склав протокол про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухвалення оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що є власником та законним користувачем транспортного засобу «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 . 15 листопада 2020 року він поїхав на вказаному автомобілі до Садгірського району м.Чернівців, щоб зустрітися з незнайомим, який у нього хотів придбати цей автомобіль. Припаркувавши транспортний засіб біля будинку №2 по вул.С.Галицького, він зустрівся з покупцем, який у свою чергу попросив сісти за кермо, щоб оцінити автомобіль. Розпочавши рух заднім ходом, автомобіль наїхав на шину від грузового автомобіля, яка лежала частково на проїжджій частині. Після цього за кермо пересів сам ОСОБА_1 , від`їхав на автомобілі до будинку №13 по вул.Александрі, припаркував його там та пішов до аптеки. Після цього ще раз зустрівся з вищевказаним покупцем та його батьком, і вони спільно вживали алкогольні напої. Повернувшись до автомобіля, побачив, що біля транспортного засобу вже стоять поліцейські та оформлюють якісь матеріали. Вину за ст.124 КУпАП не визнав, просив закрити провадження у справі. Однак під час судових дебатів просив залишити без змін постанову суду першої інстанції, оскільки оцінив наявність вагомих доказів у справі.

Винуватість ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП вірно встановлена судом першої інстанції та підтверджується наявними у справі доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №036669 від 15.11.2020 року, ОСОБА_1 , того ж дня о 17 год. 50 хв. в м.Чернівці по вул.Семена Галицького, 2 керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на будинок №2. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, травм ніхто не отримав (а.с.1).

Апеляційним судом викликано та допитано поліцейського взводу №2 роти №2 БУПП в Чернівецькій області, сержанта поліції Лукащука М.І., який склав вищезазначений протокол. Поліцейський пояснив, що того дня на його екіпаж поступив виклик, що невідома особа (як потім виявилось ОСОБА_1 ) здійснила наїзд на будинок АДРЕСА_3 . Автомобіль та водія знайшли за адресою АДРЕСА_4 , де вже було два інші екіпажі, які оформлювали адміністративні матеріали за ст.130 КУпАП. Коли ОСОБА_1 повезли до наркодиспансеру, екіпаж ОСОБА_4 зайнявся оформленням матеріалів за ст.124 КУпАП, склали схему ДТП та протокол, який зачитали ОСОБА_1 після його повернення з ЧОНД. Підтвердив, що виявив пошкодження на фасаді будинку, а саме відлетіла штукатурка та були подряпини. Вказані ушкодження були свіжими, оскільки фасад будинку був чистий та, вочевидь, недавно пофарбований. Крім того, досліджуючи ушкодження, поліцейські встановили, що на внутрішній стороні стіни будинку внаслідок ДТП виникли тріщини. На місці зіткнення також виявили сліди осипу частин заднього бампера чорного кольору. Свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_5 не

надавали письмових претензій, оскільки лише орендують цей будинок, однак, фактичні власники у майбутньому можуть звернутися за відшкодуванням матеріальних збитків.

Апеляційним судом було також задоволено клопотання ОСОБА_1 та вжито заходів для виклику свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , шляхом направлення їм повісток рекомендованими повідомленнями, телефонограмою, а також СМС-повістками, однак дані свідки не з`явилися, оскільки ОСОБА_5 перебуває за кордоном, ОСОБА_2 не з`явилася за сімейними обставинами, а ОСОБА_3 не повідомив причини неявки. Крім того, викликався поліцейський ОСОБА_6 , який склав схему ДТП, однак останній перебуває у відрядженні в зоні Операції Об`єднаних Сил.

Разом з цим, винуватість ОСОБА_1 також підтверджується рядом письмових доказів, наявних у матеріалах справи та безпосередньо досліджених судом першої інстанції:

-схемою ДТП, на якій відображено транспортний засіб та будинок, місце зіткнення, їх взаємне розташування відносно одне одного та інших елементів вулиці (а.с.2);

-відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував слів свідка ОСОБА_2 про свій наїзд на будинок (а.с.14);

-а також фототаблицями, долученими поліцейським ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції, засвідчених підписом останнього, на яких відображено характер та локалізацію ушкоджень, виявлених на транспортному засобі, належному ОСОБА_1 та будинку АДРЕСА_3 з зовнішньої та внутрішньої сторони, а також сліди осипу, виявлені біля стіни зазначеного будинку.

Зазначеними фотографіями спростовуються доводи ОСОБА_1 про те, що на будинку відсутні будь-які сліди зіткнення, оскільки ушкодження виявлені працівниками поліції як з зовнішньої, так і з внутрішньої сторони будинку. Поліцейський ОСОБА_4 пояснив, що будинок збудований саманним способом (глина і солома). З внутрішньої сторони стіни пофарбовані в рожевий колір. В місці зіткнення з внутрішнього боку стіни з`явилися тріщини та відпала штукарурка, а три інші стіни в будинку не мають видимих пошкоджень. В слідах осипу присутні пластикові частини заднього бамперу автомобіля ОСОБА_1 .

За часом створення фото відповідають фактичним обставинам справи, а сам ОСОБА_1 не заперечив, що на них зображений його автомобіль. Ушкодження, присутні на транспортному засобі, об`єктивно не є косметичними, а сліди осипу заднього бампера біля стіни будинку переконливо свідчать про факт зіткнення.

Пояснення апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, а це була інша малознайома йому особа, апеляційний суд залишає поза увагою, оскільки, стверджуючи, що за кермом у момент зіткнення перебував потенційний покупець його транспортного засобу, ОСОБА_1 не вказав ні імені, ні інших контактних даних цієї особи, а також не навів доказів того, що даний автомобіль взагалі був виставлений на продаж, та чи розміщувалось оголошення про продаж автомобіля.

Пояснення, надані поліцейським суду апеляційної інстанції, повною мірою узгоджуються із наведеними вище доказами, наявними у справі.

У своїй сукупності докази у даній справі цілковито спростовують пояснення ОСОБА_1 , які є суперечливими, а тому апеляційні доводи останнього суд оцінює як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Таким чином, районним судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до ст.33 КУпАП.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Садгірського районного суду м.Чернівців від 14 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького [підпис] В.Я. Марчак

апеляційного суду

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

12.01.2021 року

(дата засвідчення копії)