Справа № 750/1233/21 Головуючий у 1 інстанції Григор`єв Р. Г.
Провадження № 33/4823/206/21
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника Тібеж К.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Тібеж К.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 березня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 03 лютого 2021 року, в 03.16 год., по вул. Родимцева, 5, у м. Чернігові, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком ЧОПНЛ № 66 від 03.02.2021 року, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку проводився лікарем-наркологом ЧОПНЛ зі згоди водія. Результат огляду позитивний - 0,47 проміле.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Тібеж К.І. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення. Вказує, що відеозаписи поліцейських не є безперервними, а тому неможливо встановити, що ОСОБА_1 саме керував транспортним засобом, а не просто перебував в автомобілі, який стояв на місці, а також зафіксувати час вчинення правопорушення. Звертає увагу, що в протоколі зазначено ступінь алкогольного сп`яніння 0,47 % проміле, проте у висновку щодо результатів медичного огляду даної цифри не зафіксовано та в матеріалах справи відсутній акт медичного огляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав та наполягав на тому, що він не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Він зі своєю дівчиною перебував у транспортному засобі, який не рухався, і випив кілька ковтків пива, після чого до них під`їхали працівники поліції. Останні повідомили, що ОСОБА_1 здійснив паркування з порушенням ПДР України, чого він не заперечує. Але після цього його повезли на медичний огляд, хоча він і не керував транспортним засобом, а лише перебував у ньому.

Проте, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №142049 від 03.02.2021 року, ОСОБА_1 , 03 лютого 2021 року, о 03 год. 16 хв., у м. Чернігові, по вул. Родимцева, 5, керував транспортним засобом «ВАЗ 210994», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком ЧОПНЛ № 66 від 03.02.2021. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку проводився у лікаря-нарколога у ЧОПНЛ зі згоди водія. Результат огляду позитивний і склав 0.47 ‰, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 66 від 03.02.2021 року, виданого лікарем ЧОПНЛ ОСОБА_3 , згідно якого на момент огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.6).

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.02.2021, транспортний засіб «ВАЗ 210994», д.н.з. НОМЕР_2 , зупинився з порушенням п.15.9 ПДР України.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що під час спілкування поліцейських з ОСОБА_1 задні габарити автомобіля «ВАЗ 210994» були увімкнені, проте останній наполягав на тому, що він нікуди не їхав, оскільки з дівчиною тільки почали пити пиво. Водій мав ознаки алкогольного сп`яніння і працівники поліції цілком правомірно запропонували йому пройти огляд на виявлення такого стану.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

До того ж матеріали справи не містять будь-яких зауважень чи заперечень ОСОБА_1 щодо порядку проведення відносно нього огляду на стан сп`яніння, оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час освідування до компетентних органів він не звертався.

Доводи апелянта про те, що суд послався на висновок лікаря, як на доказ, при цьому не дослідив акт огляду на стан сп`яніння, є непереконливими.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, видається на підставі акта медичного огляду. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законом порядку.

Отже, у разі незгоди із висновком щодо результатів медичного огляду, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості його оскаржити, що передбачено Інструкцією.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що огляд на стан сп`яніння в медичному закладі відбувається не тільки за допомогою технічних заходів, а й на підставі встановлення зовнішнього вигляду, поведінки, стану свідомості, мовної здатності вегето-судинних реакцій, рухової сфери обстежуваної особи тощо. Тобто, висновок про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння здійснюється лікарем на підставі комплексу об`єктивних показників і використання технічних засобів є тільки часткою такого дослідження. Тому, оспорювання такого висновку тільки на підставі неможливості застосування того чи іншого технічного засобу є необґрунтованим.

Суд не може перебирати на себе функцію обвинувача та займатись збиранням доказів у справі, а відповідно до положень КУпАП, суд надає оцінку наявним у справі доказам з урахуванням їх взаємозв`язку та обґрунтованості.

У зв`язку з цим, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ним установленої законом відповідальності за скоєне.

Відтак, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Тібеж К.І. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 22 березня 2021 року притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний