Дата документу Справа № 317/421/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/421/21 Головуючий в 1-й інстанції МІнгазов Р.В.
Справа № 33/807/279/21 Доповідач в 2-й інстанції Гріпас Ю.О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О. за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Маслобоєва О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 22 лютого 2021 року, в якій порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження,

в с т а н о в и в:

постановою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 22 лютого 2021 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави у розмірі 454,00 грн.

Як зазначено в постанові, 04.02.2021 о 10 год. 35 хв. в смт. Кушугум Запорізькому районі Запорізької області по вул. Крупській, б.100, ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, зірниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вказує, що працівники поліції не повідомили в якому суді буде розгляд справи та дату цього розгляду. З середини лютого до початку березня він хворів на респіраторне захворювання, у зв`язку з чим він самоізолювався. Дізнавшись у березні 2021 року про наявність повістки на 22.02.2021, він відразу подав до Запорізького районного суду Запорізької області клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Про наявність постанови дізнався лише під час ознайомлення з матеріалами справи 15.03.2021.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду підлягає скасуванню, оскільки суддею проведено судовий розгляд формально, без з`ясування всіх обставин справи. Суд не допитав його як особу, яка притягається до відповідальності, посилання в постанові, про те, що він отримав судову повістку не відповідає дійсності. Копію протоколу та будь-які інші документа він не отримував від працівників поліції. Під підпис він отримав лише тимчасове посвідчення. Під час розмови працівники поліції не роз`яснили йому права. Залучено в якості свідка лише одну особу, яка була присутня під час події, в якості іншого свідка вказано особу, якої не було на місці складання протоколу. В протоколі та постанові суду відсутнє посилання на технічний засіб, яким здійснено відеозапис. Його не було відсторонено від керування транспортним засобом та він продовжив рух на своєму автомобілі разом зі свідками на роботу.

На підставі викладеного просить скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не приймав участі при розгляді справи, про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 15.03.2021, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що наведені у клопотанні обставини можна визнати як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження і тому вказаний строк підлягає поновленню.

Щодо вимог апеляційної скарги по суті:

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що суд допустив неповноту та однобічність розгляду справи, оскільки вказаних вимог закону не дотримався, так як обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не з`ясував, та не перевірив правильність складання матеріалів адміністративної справи, в тому числі, і протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №104123 від 04.02.2021, 04.02.2021 о 10 год. 35 хв. в смт. Кушугум Запорізькому районі Запорізької області по вул. Крупській, б.100, ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, зірниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя як на докази вини останнього послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 104123 від 04.02.2021; довідку щодо притягнення правопорушника до відповідальності протягом року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.02.2021; пояснення свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та правопорушника, відеозапис.

Між тим, з такими висновками суду неможливо погодитися виходячи з наступного.

Судом першої інстанції не враховано ряд обставин, які мали значення для правильного вирішення справи.

Нормами ст.278 КУпАП на орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, покладений обов`язок на стадії підготовки справи для розгляду перевірити питання, перелічені у цьому законі. Одне з таких питань це питання правильності складання протоколу та інших матеріалів справи. Ці норми закону судом першої інстанції дотримані не були.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції не забезпечено право ОСОБА_1 на захист та його право бути присутнім під час розгляду справи.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 зазначив, що працівники поліції ввели його в оману, зазначивши, що за вчинене правопорушення йому загрожує штраф в розмірі 51 грн., при цьому не роз`яснювали його права, а також дійсні наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

За клопотанням сторони захисту під час апеляційного розгляду надали пояснення свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які знаходились в транспортному засобі під керуванням ОСОБА_1 04.02.2021 під час зупинки працівниками поліції.

Так, свідок ОСОБА_3 пояснив, що 04.02.2021 зранку він разом з ОСОБА_1 їхали до м. Запоріжжя з СТ «Олімп», на зупинці громадського транспорту забрали товариша ОСОБА_4 , через 5 хвилин їх зупинили працівники поліції. Після зупинки транспортного засобу працівник поліції запитав документи у ОСОБА_1 , потім запросив його до службового автомобілю. Працівник поліції не виказував ОСОБА_1 підозри про наявність у нього ознак сп`яніння, та не пропонував пройти огляд на стан сп`яніння, лише запитали чому червоні очі. ОСОБА_1 тривалий час перебував в автомобілі працівників поліції, коли вийшов повідомив, що йому сказали їхати в лікарню на медичний огляд. Працівник поліції вийшов зі свого автомобіля уже з протоколом та сказав його підписати в якості свідка. Другим свідком події був ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що в лютому 2021 року він їхав разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до м. Запоріжжя, їх зупинили працівники поліції близько 10-00 год., які їхали їм назустріч. Один з працівників поліції вимагав у ОСОБА_1 документи, потім запросив до автомобіля. У ОСОБА_1 запитали щодо червоних очей та наявність стану сп`яніння. Повідомили, що за порушення ОСОБА_5 загрожує штраф 51 грн. та він може продовжити рух на автомобілі. ОСОБА_1 відмовився їхати до лікарні для проведення огляду, оскільки поспішав їхати до м. Запоріжжя. Крім ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та працівників поліції не було більше нікого. Йому не відомо, чому в протоколі вказано крім ОСОБА_3 іншу особу, якої не було а місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_4 відмовився підписувати протокол.

Свідок ОСОБА_6 , яка є дружиною ОСОБА_1 , повідомила, що 04.02.2021 вона була з нічного чергування та чекала чоловіка на залізничному вокзалі Запоріжжя-1, який повинен був приїхати об 11-00 годині, однак він запізнився та приїхав о 12-00 годині.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Маслобоєв О.О. під час апеляційного розгляду зазначив, що працівниками поліції порушено приписи ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, оскільки в протоколі вказано в якості свідка ОСОБА_2 , якого в дійсності не існувало, вказана адреса свідка також не існує. Працівники поліції ввели ОСОБА_1 в оману не роз`яснивши йому його права, а також наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, повідомивши, що йому загрожує штраф в розмірі 51 грн., та не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Таким чином, наявність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що утворює склад правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, не доведена наданими доказами поза розумним сумнівом.

Перераховані обставини у своїй сукупності свідчать, що під час оформлення матеріалів стосовно ОСОБА_1 , було порушено порядок його направлення і проведення огляду на стан сп`яніння. Зазначені обставини, які мають істотне значення, суд першої інстанції не перевірив та відповідно і не дав належну оцінку, оскільки не вжив заходів для належного виклику особи до суду.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи, положень ст.8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, апелянт посилається на той факт, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом та після складання протоколу він продовжив рух на транспортному засобі, що свідчить про невідповідність дій працівників поліції вимогам ст.266 КУпАП.

Таким чином, з огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддею проведено судовий розгляд формально, без з`ясування всіх обставин справи. З матеріалів справи вбачається, що судом порушено вимоги щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування та дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що мають значення для правильного вирішення справи. Не перевірено правильність складання протоколу та оформлення матеріалів справи.

Перевірити та спростувати твердження апелянта, суд апеляційної інстанції не має можливості, оскільки відсутній повний відеозапис події, а тому встановити дійсні обставини події неможливо, так само, як і спростувати доводи апелянта, оскільки ставиться під сумнів належне виконання працівниками поліції вимог, передбачених ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом МВС і МОЗ від 09.11.2015 за №1452/735 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

В силу допущених порушень судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, за таких обставин вважаю, що доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його захисника не спростовані належними доказами.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вважає необхідним постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі відносно останнього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, задовольнити.

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 22 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас