Номер провадження: 33/813/373/21
Номер справи місцевого суду: 522/1196/21
Головуючий у першій інстанції Бондар В.Я.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Журавльова О.Г., за участі секретарів судового засідання Янковської Ю.Л., Подуст Т.П., за участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.02.2021 відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

-про закриття відносно нього справи про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною постановою суду першої інстанції справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №194641 від 06.01.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 06.01.2021 року о 13 год. 00 хв., керуючи мотоциклом SYM X-PRO 125, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Дідріхсона, 8, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем KIA, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався попереду. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Судом зазначено, що зіткнення транспортних засобів сталося відразу після виїзду автомобіля KIA, номерний знак НОМЕР_2 , з двору НУ «ОМА», місцем зіткнення є не задня частина вказаного автомобіля, а його задній правий кут.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено неправомірності дій ОСОБА_1 , та його причетності до зазначеної ДТП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись з прийнятою постановою ОСОБА_2 , інший учасник ДТП, подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою визнати, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що у скоєні ДТП є вина водія ОСОБА_1 , оскільки він не оцінив обстановку на дорозі і не вжив заходів для уникнення зіткнення, оскільки нею було здійснено виїзд на вулицю Дідріхсона після того, як вона пересвідчилася в безпеці вказаного маневру та вже рухаючись по вулиці відчула поштовх у задню частину свого автомобіля. Вважає, що ОСОБА_1 намагався на мотоциклі здійснити випередження двох автомобілів, проте не розрахував можливості свого транспортного засобу та слизького дорожнього покриття, що також підтверджуються власноруч складеними ним поясненнями, які ним були надані при складенні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №194641 від 06.01.2021.

В судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_2 не викликалася, чим були порушені її права на доступ до суду, на надання пояснень, доказів та користування правами, передбаченими ст. 286 КУпАП. При постановленні судового рішення суддею була врахована лише позиція ОСОБА_1 , а також здійснені висновки щодо наявності причинно-наслідкового зв`язку між її діями та скоєною ДТП, оскільки ОСОБА_1 «фіксував в полі зору автомобіль». Однак вказані висновки суду, на думку апелянта, є помилковими та необґрунтованими.

Суд першої інстанції не встановив вказані обставини, не витребував та не дослідив докази, які могли б допомогти встановити обставини справи в судовому засіданні, не викликав та не опитав апелянта, взагалі не розглянув справу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала доводи своєї апеляційної скарги, просила суд її задовольнити. Натомість ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення залишити без змін.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та повторно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та за обов`язкової участі особи, відповідно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що зазначені вимоги закону при розгляді справи в районному суді були виконані, які перевірені судом апеляційної інстанції та підтверджують відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п.п. 1.1 Розділу 1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

В свою чергу, судом апеляційної інстанції, з метою встановлення права на справедливий суд, забезпечення завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, дотримання принципу здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення на основі суворого додержання законності, допитано всіх осіб, які були учасниками ДТП, досліджено матеріали справи, з яких апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 06.01.2021 року о 13 год. 00 хв., керуючи мотоциклом SYM X-PRO 125, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Дідріхсона, 8, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем KIA, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався попереду. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди.

В даному протоколі адміністративного правопорушення вказано, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Згідно п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно п. 10.2 Правил дорожнього руху, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

При цьому, відповідно до п. 1.5 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

На вимогу зазначених пунктів Правил дорожнього руху України, водій автомобіля KIA, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 при виїзді з двору НУ «ОМА» мала б пересвідчитися в безпеці маневру та надати дорогу усім транспортним засобам, які рухаються по дорозі на яку вона виїжджала, в тому числі й мотоциклу SYM X-PRO 125, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , що у скоєні ДТП є вина водія ОСОБА_1 , оскільки він не оцінив обстановку на дорозі і не вжив заходів для уникнення зіткнення не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Так, з матеріалів адміністративного провадження вбачається, що зіткнення транспортних засобів сталося відразу після виїзду автомобіля KIA, номерний знак НОМЕР_2 , з двору НУ «ОМА», а саме через 4,63 метра після виїзду, що підтверджується схемою, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (а.п. 2-4).

При цьому, всупереч доводів апеляційної скарги, місцем зіткнення є не задня частина вказаного автомобіля, а його задній правий кут, що також було підтверджено ОСОБА_2 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Таким чином під час перевірки доводів скарги ОСОБА_2 апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 не міг уникнути зіткнення через раптовий виїзд її автомобіля на дорогу з двору, однак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2 щодо порушення права на особисту участь у судовому засіданні апеляційний суд знаходить слушними, однак порушене право ОСОБА_2 було поновлене, шляхом прийняття апеляційної скарги до розгляду та наданням права особистої присутності у суді апеляційної інстанції з метою надання своїх пояснень та доказів на підтримання вимог апеляційної скарги.

Враховуючи встановлене, у всій своїй сукупності, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, з урахуванням встановлених в суді апеляційної інстанції обставин, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Одночасно, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Отже, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 7, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2021 року, якою відносно ОСОБА_1 справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов