Справа № 138/2567/21
Провадження № 33/801/770/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Савкова І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 вересня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Деребчин Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , ФОП, ІПН НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень в дохід держави без конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, а також стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Відповідно до постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27 вересня 2021 року виправлено описку в першому реченні резолютивної частини постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 вересня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, зазначено правильно суму штрафу 17000 (сімнадцять тисяч).

Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, 28.08.2021 об 11 год. 00 хв. під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, встановлено, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність, яка відноситься до другої категорії видів планової діяльності та підлягає оцінці впливу на довкілля (видобування корисних копалин) без отримання позитивного висновку з оцінки впливу на довкілля, при цьому у підприємця відсутній висновок державної екологічної експертизи.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП - провадження господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Не погодившись з постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 вересня 2021 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її необґрунтованою та такою, що не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнятою із значними порушеннями процесуальних норм, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі зазначив, що його по телефону про день та час слухання справи ніхто з працівників суду не повідомляв. Крім того, він в цей день перебував нам прийомі у сімейного лікаря із діагнозом Гіпертонічний криз, що підтверджується відповідною довідкою від 21.09.2021. В протоколі № 014054 від 28.08.2021 також зазначено, що «ФОП ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився…» та ФОП ОСОБА_1 від підпису відмовився…». Однак, звертає увагу на той факт, що у його присутності старший державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області, завідувач сектору державного екологічного нагляду (контролю) надр ОСОБА_2 не складав вищевказаний протокол. До того ж у протоколі відсутні свідки, які б засвідчили факт відмови скаржника від пояснень та підпису, що вказує на ту обставину, що цей протокол не складався у його присутності. Про існування протоколу він дізнався у Могилів-Подільському міськрайонному суді Вінницької області. Після складення акту № 400/ВН від 28.08.2021 старший державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області ОСОБА_2 виніс припис, відповідно до якого йому вказано до 28.09.2021 отримати висновок з оцінки впливу на довкілля, щодо провадження діяльності з видобування корисних копалин на Бандишівському родовищі пісковиків. І в цей термін ним були виконані вимоги, що зазначені в приписі, на підтвердження чого надає відповідний документ. Отже, на думку скаржника, є незрозумілим той факт, що старший державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області у приписі вказує строк усунення недоліків до 28.09.2021 і не очікуючи закінчення терміну усунення недоліків складає адміністративний протокол. Вважає, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про доведеність його вини в адміністративному правопорушенні, оскільки судом неповно встановлено всі фактичні обставини справи, неповно досліджено всі документи, чим порушено право скаржника на захист.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Бондарчук В. В. підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просять її задовольнити.

ОСОБА_1 суду пояснив, що дійсно 28.08.2021 було складено Акт, який він підписав, виклав в ньому свої пояснення, отримав примірник цього акту. Отримав припис від 28.08.2021 отримати висновок з оцінки впливу на довкілля з терміном виконання до 28.09.2021, підписав його. Проте не був обізнаний про складання на нього протоколу про адміністративне правопорушення, не був ознайомлений з його змістом та не відмовлявся надати свої пояснення в ньому. Також йому не був наданий другий екземпляр протоколу, чи надісланий поштою на його адресу. Також він не був повідомлений судом про розгляд справи в Могилів-Подільському міськрайонному суді.

Зазначив, що ще в 2020 році звернувся до компетентних органів за отриманням висновку, про що зазначено в змісті самого висновку, а отримав його лише 14.09.2021. Висновок дуже довго виготовлявся, проте це не залежало від його волі, а передбачено тривалою процедурою його виготовлення. Він про це зазначав в акті від 28.08.2021.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляції, суд дійшов висновку, що апеляція підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

30 січня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 482/9/17, адміністративне провадження №К/9901/38702/18 (ЄДРСРУ № 87268086) та справі №308/12552/16-а, адміністративне провадження №К/9901/32526/18 (ЄДРСРУ № 87268082) досліджував принцип належного повідомлення особи про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Верховний суд вказує, що особі до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Оскільки в справі відсутні данні про належне повідомлення ОСОБА_1 про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, постанова Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 вересня 2021 року підлягає скасуванню. Повідомлення на телефонний номер у зв`язку з браком коштів, про що ідеться в довідці суду (а. с. 14), не може вважатися доказом належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КпАП України).

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не проаналізував та не надав належної оцінки дослідженим доказам, у зв`язку з чим висновки суду щодо доведення вини ОСОБА_1 не підтверджуються дослідженими доказами.

Так, частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди) .

Порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений у порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому у справі протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще й як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою справи про адміністративне правопорушення, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Правова концепція «отруєного дерева» (або «ефект доміно»), яка знайшла своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ (справи «Гефген проти Німеччини» (Gafgen v. Germany), від 30.06.2008); «Яременко проти України» (Yaremenko v. Ukraine), від 30.04.2015), згідно якої визнання одного доказу недопустимим має наслідком невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі («отруєне дерево дає отруйні плоди»), тобто матеріали, отримані в результаті використання недопустимого матеріалу, самі є недопустимими як докази).

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно ст. 8 КУ, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

З аналізу глави 19 КУпАП вбачається, що протокол складається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Присутність особи при складанні протоколу є обов`язковою. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписаний також і цими особами. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право надати пояснення та викласти свої зауваження щодо змісту протоколу, або викласти мотиви свого відмовлення від підписання, які додаються до протоколу.

Апеляційний суд вважає, що з урахуванням надання пояснень ФОП ОСОБА_1 при складанні Акту від 28.08.2021, підпису його та отримання ним примірнику з додатками, отримання припису від 28.08.202, встановлення йому строку виконання припису до 28.09.2021, з яким він погодився, відсутні переконливі данні про те, що ОСОБА_1 було відомо про складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП, відносно нього. Також відсутні данні про надсилання другого екземпляра протоколу на його адресу, у разі відмови від отримання його при складанні.

Крім того, провадження у справі про адміністративні правопорушення здійснюється у порядку, передбаченому КУпАП та Інструкцією з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення (затверджено Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.07.2004 року №264).

Згідно п. 2.4.. Інструкції у протоколі обов`язково зазначаються: суть правопорушення повинна бути описана таким чином, щоб вона найточніше відповідала термінології, що вживається у законах України, які передбачають відповідальність; нормативно-правові акти, які передбачають відповідальність за вчинене правопорушення (з обов`язковим зазначенням статей (їх частин), пунктів, абзаців тощо).

Проте в протоколі про адміністративне правопорушення формально зазначена суть правопорушення, не зазначаються точні обставини вчинення адміністративного правопорушення, у протоколі відсутнє посилання на відповідний нормативний акт, із зазначенням конкретної статті, яка вважається порушеною, а зазначені нормативно-правові акти «абзац першій пункту 3 частини третьої, частина третя статті 17 ЗУ «Про оцінку впливу на довкіллю», які є порушеними діями ОСОБА_1 , не відповідають суті інкримінованого адміністративного правопорушення - що тягне за собою визнання протоколу як неналежного доказу в суді.

Враховуючи наведене, у відповідності до статті 62 Конституції України наведені факти повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги Суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП. За таких обставин вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню з винесенням нової постанови про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 вересня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко