Київський апеляційний суд
Провадження № 33/824/2452/2021 Єдиний унікальний № 940/185/21
Категорія: ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Мандзюк С.В. Доповідач: Гладій С.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., отримавши апеляційну скаргу прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Данилюка В`ячеслава Миколайовича на постанову Тетіївського районного суду Київської області від 13 квітня 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, депутата Київської обласної ради, працюючого директором державного підприємства «Дослідне господарство «Шевченківське» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тетіївського районного суду Київської області від 13 квітня 2021 року провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Данилюк В.М. в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Тетіївського районного суду Київської області від 13 квітня 2021 року, постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

За містом апеляційної скарги право на оскарження судового рішення прокурор Данилюк В.М. обґрунтовує положеннями ст.ст. 55, 129 Конституції України, ст. 250 КУпАП та ст. 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , слід прийти до висновку, що вказана апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Данилюку В.М. з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як зазначено в ч. 1 ст. 250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення, окрім іншого, має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення. Частиною другою цієї норми визначено, що при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 172-4-172-9 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов`язковою.

Разом із цим, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Згідно із ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

При цьому, відповідно до положень ч. 5 ст. 7 КУпАП, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів виключно при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

В цьому аспекті положення ч. 1 ст. 287 та ч. 5 ст. 7 КУпАП кореспондуються з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст. 26 цього Закону і спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

В даному конкретному випадку прокурор не наділений функцією нагляду відповідно до ч. 5 ст. 7 КУпАП та не має повноважень на апеляційне оскарження судового рішення згідно з ч. 1 ст. 287 КУпАП та ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Мотивуючи своє право на апеляційне оскарження рішення судді у справі про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, прокурор в апеляційній скарзі посилається на лист Вищого спеціалізованого суду України від 30 квітня 2015 року за № 9-749/0/4-15 та від 12 травня 2016 року № 9-1301/0/4-16. Однак прокурор не врахував, що в роз`ясненнях, які містяться в пункті 8 листа Вищого спеціалізованого суду України за № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року зазначено, що правом на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, наділено вичерпний перелік осіб, до яких належать особа, яку притягають до адміністративної відповідальності, її законний представник, захисник, потерпілий, його представник. Згідно зі змінами до ст. 294 КУпАП, внесеними Законом України від 16 березня 2017 року №1952-VIII«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб», прокурор може оскаржити відповідну постанову судді лише у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Тобто, як зазначається в листі Вищого спеціалізованого суду України, прокурор може реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справах про адміністративне правопорушення у визначених законом випадках виключно на стадії виконання судового рішення. В інших випадках, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Крім того, Ухвалою Конституційного Суду України від 08 грудня 2015 року за № 49-у/2015 встановлено неузгодженість положень ч. 5 ст. 7, ст. 250, ч. 1 ст. 287 та ч. 2 ст. 294 КУпАП щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення. Усунення таких розбіжностей може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Підсумовуючи вищевикладене, слід прийти до висновку, що прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Данилюк В.М. не наділений правом на оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а тому його апеляційна скарга підлягає поверненню, оскільки подана особою, яка не має права на подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Данилюка В`ячеслава Миколайовича на постанову Тетіївського районного суду Київської області від 13 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій