Провадження № 33/4820/31/21
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережний С. Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., захисника Гандзьошина М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2020 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 26 липня 2020 року о 22 год. 50 хв. по вул. Паркова, 1 в с. Партинці Старосинявського району Хмельницької області, на порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом OPEL KADETT, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest 6810 у присутності двох свідків, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що дії працівників поліції були незаконними та протиправними, оскільки транспортний засіб був зупинений безпідставно, поліцейський не повідомив водія про причини зупинки, не роз`яснили права водію та провели огляд документів без будь-яких на те причин. В протоколі не зафіксовано жодних ознак сп`яніння та відсутні відомості про акт огляду, на якому відсутній підпис водія або відмітка про відмову від підписання даного акту. Апелянт зазначає, що не погоджувався із результатами огляду проведеного за допомогою спеціального пристрою, а в матеріалах справи відсутнє направлення водія в медичний заклад. Вважає, що огляд проведений з порушенням вимог КУпАП.

Вказану постанову ОСОБА_1 отримав на електронну пошту 25 жовтня 2020 року, особисто в судовому засіданні не був, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, письмові заяви про відкладення розгляду справи не надходили, докази поважності причин нез`явлення суду не надавались, в зв`язку з чим апеляційний суд вважає можливим здійснювати розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримував подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній в засіданні суду першої інстанції 15 жовтня 2020 року, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відомості про вручення ОСОБА_1 копії постанови в межах строку апеляційного оскарження в провадженні відсутні. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску строку оскарження постанови суду щодо ОСОБА_1 , в зв`язку з чим йому слід поновити строк оскарження постанови суду.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Відповідно до положень п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 26 липня 2020 року був складений інспектором СРПП Старосинявського ВП старшим лейтенантом поліції Луценком А.С., того ж дня, о 22 год. 50 хв. в с.Пасічна по вул.Парковій, 1, ОСОБА_1 керував автомобілем OPEL KADETT, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6810» в присутності двох свідків, тест №2082 результат 1,50%0, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Підстав вважати протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом апелянт не наводить, не встановлено таких і апеляційним судом. Доводи апелянта, що в протоколі не відображено жодних ознак сп`яніння, на увагу не заслуговують. В протоколі про адміністративне правопорушення не потрібно було відображати ознаки сп`яніння, оскільки такі ознаки (почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота) зазначені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння. Необхідність відображення таких ознак видається необхідною лише в разі вчинення особою діянь, пов`язаних з відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння, тому протилежні твердження апелянта не вказують про наявність підстав вважати, що протокол складений з порушеннями вимог законодавства.

Доводи апелянта та його захисника в апеляційному суді про відсутність в справі належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, під час апеляційного розгляду свого підтвердження не знайшли.

За змістом п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відсутність в справі даних (протоколу про адміністративне правопорушення) про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, що стало підставою для його зупинки, постанови про накладення стягнення за певні дії, свідчать, на переконання апеляційного суду, лише про відсутність в справі таких даних, та аж ніяк не вказують на недотримання працівниками поліції вимог Закону України «Про Національну поліцію» та перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Також, чинним законодавством не передбачено обов`язковості долучення до матеріалів справи при її надісланні до суду направлення поліцейського на огляд водія, зважаючи, що вказані документи є підставою для лікаря для проведення огляду та в подальшому залишаються в медичному закладі, а тому доводи ОСОБА_1 , що в матеріалах справи відсутнє направлення водія в медичний заклад, в зв`язку з чим він вважає, що огляд проведений з порушенням вимог КУпАП та Інструкції не можуть бути враховані.

Даними запису відеофіксування вчиненого правопорушення зафіксовано, що ОСОБА_1 керував вищевказаним транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які вказали на ознаки алкогольного сп`яніння і запропонували ОСОБА_1 відповідно до встановленого законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (на місці зупинки і в медичному закладі). В подальшому, зі згоди водія, ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки, за допомогою приладу «Драгер», в присутності двох свідків, за результатами такого огляду було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (результат тесту 1,50 %0).

Твердження апелянта про те, що працівники поліції не роз`яснили його права, на увагу не заслуговують. Апелянт відповідно до вимог чинного законодавства отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення, своїм підписом у протоколі підтвердив факт роз`яснення йому поліцейським прав, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення.

Обґрунтованих підстав вважати, що в даному провадженні не було доведено вини апелянта в апеляційного суду немає, як і підстав для висновку про відсутність в справі належних та допустимих доказів та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а не визнання вини апелянтом не вказує, що рішення суду постановлене без дотримання вимог КУпАП. Вказані обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, актом огляду, даними відеозаписів, роздруківкою приладу «Драгер» та письмовими поясненнями свідків.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень норм процесуального та матеріального права, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі та його захисником в апеляційному суді мотивів, допущено не було.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2020 року.

Постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2020 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу останнього - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний