Номер провадження: 33/813/65/21
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М. Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дрішлюка А.І.

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2020 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2020 рокупостановою Київського районного суду м. Одеси (суддя Іванчук В.М.) ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано її адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік; стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на перше січня 2020 року, що складає 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок (а.с. 17).

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси, яка була отримана судом першої інстанції 04грудня 2020 року. Апелянт вказує, що постанова Київського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2020 року прийнята з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки судді, викладені в постанові, на думку апелянта, не відповідають обставинам справи. Апелянт наводить власний виклад фактичних обставин справи, зазначаючи, що співробітниками поліції не зафіксовано на камеру показник газоаналізатора «Drager», а до матеріалів справи додано сфабриковану роздруківку результатів аналізу на приладі «Drager». У своїй апеляційній скарзі апелянтка також звертає увагу суду на той факт, що дійсно вживала 30 грам сухого вина за декілька годин до зупинки працівниками поліції та не заперечувала цього факту, однак повідомила, що почуває себе тверезою та не порушувала ПДР України. У зв`язку з цим, ОСОБА_2 добровільно надала згоду на проходження обстеження на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Drager», однак була змушена більше 5 разів проходити тестування, останній з яких показав 1, 32 проміле алкоголю, але співробітник поліції не дав можливості присутнім ознайомитись з результатом. На думку апелянтки, суд першої інстанції не врахував усіх вищеописаних фактичних даних та належно не встановив її особу, оскільки її дівоче прізвище було змінено унаслідок реєстрації шлюбу. Суд також не врахував, що ОСОБА_3 раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності, офіційно працевлаштована, розлучена, має на утриманні сина 5-ти років. У зв`язку з вищенаведеним апелянтка просить скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення(а.с. 45-48).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року було відкрито апеляційне провадження за описаною вище скаргою.

В судовому засіданні апелянт просила задовольнити апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі фактичні обставини, апеляційний суд відмовляє в задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом першої інстанції було встановлено, що 19.09.2020 року о 21:07 год., в м. Одеса по вул. Дача Ковалевського, біля будинку № 85, водій ОСОБА_2 (далі особа, що притягується до адміністративної відповідальності), керувала автомобілем марки «NISSAN», номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів марки «DRAGER» відповідно до якого у останнього виявлено 1,32 %о (проміле) алкоголю. За встановленими обставинами суд першої інстанції констатував, що ОСОБА_2 порушила п.2.9 «Правил дорожнього руху» України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. Враховуючи наведене, а також ступінь небезпеки, викликану тим, що особа, що притягується до адміністративної відповідальності керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції дійшов висновку про притягнення особи до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в цілому та вважає за необхідне зазначити наступне.

За положеннями ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними в справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЛПР18 № 323511 від 19.09.2020 року стосовно ОСОБА_2 про порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, роздруківкою технічного приладу «Drager» 0431, поясненнями свідків, розпискою громадянина ОСОБА_4 про зобов`язання передати 21.09.2020 року громадянці ОСОБА_5 транспортний засіб, після його вилучення в зв`язку з складенням протоколу щодо останньої, а також відеозаписом події (а.с. 2-8).

Щодо доводів апелянта стосовно сфабрикованих доказів, а саме квитанції технічного засобу газоаналізатор «Drager» 0431 апеляційний суд зауважує, що відповідно до вказаної квитанції, яка міститься в матеріалах справи, тестування на стан сп`яніння було проведено 19.09.2020 року о 21:10:52 год. (а.с. 3). 17.06.2020 року (дата, щодо якої апелянт посилалась як на підставу сфабрикування доказу) є датою останнього градуювання приладу (або калібрування - налаштування електрохімічного сенсора). Вказане спростовує доводи апеляційної скарги. Посилання апелянта на відмінність температурних показників, оскільки на приладі вказано 25°, а відповідно до роздруківки з сайту Sinoptik температурний показник 19.09.2020 року о 21:00 становив 15° не впливають на проведення тестування та не свідчать про несправність приладу або про проведення тестування в іншу дату. А крім того, вказана роздруківка демонструє приблизний температурний показник в м. Одесі станом на 19.09.2020 року та не містить даних щодо температури повітря в конкретному місці в час складення протоколу.

Посилання апелянта на відсутність свідків спростовується відеозаписом події, який міститься в матеріалах справи. Так само, на вказаному відеозаписі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначила, що вживала алкогольні напої 3 пляшки пива по 0,5 л, тоді як в апеляційній скарзі вказує, що за декілька годин до події вживала не більше 30 грам сухого вина, а інших напоїв не вживала. Посилання апелянта на те, що газоаналізатор «Drager» не фіксував жодних ознак сп`яніння, в зв`язку з чим апелянт була змушена повторно проходити тестування 5 разів також спростовуються відеозаписом події, з якого вбачається, що складність в тестуванні виникла через те, що ОСОБА_5 не виконувала інструкцію та вказівки працівника поліції, який проводив тестування, з огляду на що була відсутня технічна можливість фіксації приладом необхідних показників.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015р. (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння (п.3 розділу І Інструкції) є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Щодо не встановлення працівником поліції особи, оскільки протокол складено на громадянку ОСОБА_2 , дівоче прізвище апелянта, наразі прізвище ОСОБА_6 . Апеляційний суд зазначає, що за обставинами даної справи в процесі складання протоколу було підтверджено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідними ідентифікуючими документами, при цьому, апелянт надала до суду документи, які посвідчують її особу та зміну прізвища. Подія мала місце, що в тому числі підтверджується матеріалами справи, відеозаписом події, на якому присутня апелянт, яка надавала пояснення та проходила тестування на сп`яніння в процесі вирішення питання щодо складення стосовно неї протоколу. Вказані доводи апеляційної скарги відхиляються апеляційним судом, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції, існування події та вчинення особою адміністративного правопорушення. Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що діючим законодавством передбачений обов`язок особи, яка змінила прізвище, замінити документи, які посвідчують її особу, в тому числі водійське посвідчення. Недотримання вказаного обов`язку тягне за собою настання адміністративної відповідальності, передбаченої законом.

Щодо інших доводів апеляційної скарги. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Інші доводи апеляційної скарги носять суто формальний характер та не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, а тому відхиляються апеляційним судом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

12.01.2021 року м. Одеса