Справа № 643/3323/21
Провадження № 3-зв/643/3/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2021 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Московського районного суду м. Харкова Власенка М.В. у справі № 643/3323/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Московського районного суду м. Харкова Власенка М.В. перебуває справа № 643/3323/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

11 травня 2021 року ОСОБА_1 було подано до суду заяву про відвід судді Московського районного суду м. Харкова Власенка М.В. у справі № 643/3323/21, мотивовану тим, що суддя Власенко М.В. не має на меті винести неупереджене рішення по даній справі; призначає справу про адміністративне правопорушення до розгляду, не маючи на те законних підстав та повноважень. У зв`язку з чим у заявника виникають сумніви в неупередженості судді, які унеможливлюють ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, свідчать про певну особисту заінтересованість, прихильність, уподобання іншій стороні у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 11.05.2021 вказуну заяву про відвід судді Власенка М.В. передано на розгляд судді Олійнику О.О.

У судове засідання захисник ОСОБА_1 - адвокат Клімов О.М. у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд заяви про відвід за його відсутності та вказав, що заяву підтримує та просить суд її задовольнити.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був повідомлений про дату та час судового засідання шляхом направлення смс повідомлення.

За таких обставин, суд вважає за можливим розглянути заяву про відвід за відсутності заявника та його захисника.

На обґрунтування своєї заяви про відвід судді, заявник посилається на те, що 05.05.2021 року ОСОБА_1 , особа яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, надав до канцелярії Московського районного суду м.Харкова заяву про відвід судді Власенку М.В.

05.05.2021 року о 10:08:34 год відбувся автоматичний розподіл судових справ між суддями Московського районного суду м.Харкова, відповідно до якого обрано суддю за випадковим числом 4542, Новіченко Наталію Вікторівну , для одноособового розгляду справи 643/3323/21, провадження 3-зв/643/2/21, яка нею була призначена до розгляду на 15 годину 00 хвилин 07.05.2021 року,

Заявник по даній справі, ОСОБА_1 , був присутній в зазначений час в залі суду, де підтримав свою заяву та просив її задовольнити.

О 10 годині 06 хвилин 07.05.2021 року на мобільний телефон ( НОМЕР_1 ) надійшло смс повідомлення з Московського районного суду м.Харкова, відповідно до якого суддя Власенко М.В., призначає розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на 10 год 11.05.2021 року. Також зазначає, що станом на 10 год. 06 хв. справа про адміністративне правопорушення № 643/3323/21 не перебувала в провадженні судді Власенко М.В., заява про відвід суддею Новіченко Н.В. не була розглянута, а тому він не мав права здійснювати виклик ОСОБА_1 та його захисника.

На думку заявника, зазначене свідчить про те, що суддя Власенко М.В. не має на меті винести неупереджене рішення по даній справі.

Як на правову підставу для відводу посилається на ст. 75 КПК України, яка має застосовуватись за аналогією закону у справах про адміністративні правопорушення.

До заяви про відвід надані: звіт про автоматичний розподіл від 05.05.2021 року, знімок екрану (скріншот) з сайту суду, відповідно до якого справа 643/3323/21, провадження 3-зв/643/2/21, призначена до розгляду на 15 год 07.05.2021 року, знімок екрану мобільного телефону (скріншот) смс повідомлення про виклик до суду у справі №643/3323/21, знімок екрану (скріншот) з сайту суду, відповідно до якого справа 643/3323/21, призначена до розгляду на 10 год 11.05.2021 року суддею Власенко М.В.

Дослідивши матеріали заяви про відвід та справи, суд зазначає наступне.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини «Ветштайн проти Швейцарії»).

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід, а також не передбачає видалення судді до нарадчої кімнати для вирішення клопотання.

Водночас, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, встановлену законом.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення № 34 від 08.06.2017 роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Оскільки забезпечення права на справедливий суд є основним завданням суду та прямо гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з метою забезпечення виконання положень ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вирішуючи питання про відвід судді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд застосовує принцип аналогії закону найбільш близької галузі права, а саме, кримінального процесуального права, і керується положеннями ст. ст. 75, 80, 81 Кримінального процесуального кодексу України.

Стаття 75 Кримінального процесуального кодексу України визначає обставини, які виключають участь судді в кримінальному провадженні та підстави для його відводу.

Так, частиною першою статті 75 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2)якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з ч. 5 ст. 80 Кримінального процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Обґрунтовуючи заяву про відвід судді Московського районного суду м. Харкова Власенка М.В., заявник ОСОБА_1 вказує на те, що суддя Власенко М.В. не має на меті винести неупереджене рішення по даній справі; призначає справу про адміністративне правопорушення до розгляду, не маючи на те законних підстав та повноважень. У зв`язку з чим у нього виникають сумніви в неупередженості судді та унеможливлюють ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі.

Проаналізувавши доводи заявника ОСОБА_1 про відвід головуючого по справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки заявником не наведено жодних доводів на підтвердження заінтересованості судді, упередженості або необ`єктивності судді, у результаті розгляду справи, не зазначається також у заяві про відвід у чому полягає прихильність та уподобання судді іншій стороні у справі, з огляду на те, що потерпілих у даній справі не має, а орган поліції який склав протокол про адміністративне правопорушення взагалі не має право брати участь у судовому розгляді в якості іншої сторони по справі, а отже доводи заяви не можуть слугувати підставою для відводу судді в розумінні приписів ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України.

Наведені мотиви для відводу судді Власенка М.В., фактично є припущенням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, якою не наведено переконливих доводів, що свідчать про необ`єктивність чи упередженість судді Власенка М.В. під час розгляду справи № 643/3323/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, з доводів ОСОБА_1 не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість чи необ`єктивність судді Власенка М.В.

Твердження ОСОБА_1 об`єктивно не підтверджуються, а містять лише суб`єктивну, власну оцінку діям судді.

Будь-яких інших визначених законом підстав для відводу судді Власенка М.В. в ході розгляду заяви про відвід, судом встановлено не було.

Розглядаючи заяву про відвід, суд позбавлений можливості надавати оцінку законності рішень іншого судді цього ж суду під час здійснення останнім судочинства. Вказані питання, згідно чинного законодавства України належать до виключної компетенції суду апеляційної інстанції.

Таким чином, перевіривши викладені ОСОБА_1 доводи у заяві про відвід судді, суд дійшов висновку, що наведені ним обставини не є підставою для відводу судді Власенка М.В. у розумінні положень статей 75, 76 Кримінального процесуального кодексу України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Власенка М.В.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 245, 248, 283, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 75, 80, 81 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Московського районного суду м. Харкова Власенка М.В. у справі № 643/3323/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя - О.О. Олійник