БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/288/2021 Провадження № 3/497/124/2021
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.04.2021 року м.Болград
Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Кодінцевої С.В.,
за участю секретаря судового засідання Ковтун О.І.,
прокурора Булгара В.П.,
особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли до суду 24.02.2021 року відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград, Одеської області, громадянина України, українця за національністю, не працюючого, пенсіонера, інваліда 2 групи, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 20.02.2019 року органом 5129, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ОСОБА_1 , перебуваючи з 16 квітня 2018 року на службі в Національній поліції України на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції України на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, старший сержант поліції, маючи спеціальний жетон з індивідуальним номером 0092294, перед звільненням зі служби в поліції та припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно, без поважних причин, подав електронну декларацію (перед звільненням) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, чим порушив вимоги передбачені абзацом першим ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».
Так, 20.07.2020 року ОСОБА_1 повідомлено про звільнення та вручені під особистий підпис, трудова книжка, витяг з наказу про звільнення, військовий квиток та направлення на військовий облік до Болградського РВК, тоді як декларація останнім подана лише 18.08.2020 року, хоча мав подати електронну декларацію у строк до 30.07.2020 року.
Особа, яка склала протокол, оперативний уповноважений Одеського управління ДВБ НПУ, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 до суду не прибув, хоча був сповіщений неодноразово належним чином (а.с.46, 54, 65, 73-74).
Прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури Булгар В.П. підтримав обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, наполягав на притягненні ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.
Особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у судовому засіданні вину свою визнав. Пояснив суду, що він знав про необхідність подання декларації перед звільненням, оскільки щорічно заповнював і подав річні декларації, та був попереджений про необхідність подати декларацію протягом 20 днів. Разом з цим, він не в змозі був це зробити, так як його батько важко хворів в цей час, і він змушений був возити його до лікарні в м.Одеса, потім в м.Київ, намагався вилікувати батька, проте всі його старання були марними, та у листопаді 2020 року батько помер від хвороби серця.
Документи про хворобу батька він не зберіг, а збирати документи зараз на підтвердження поважності причин несвоєчасної подачі декларації, він не має змоги, оскільки потрібно працювати та утримувати сім`ю.
Також наполягав на розгляді справи саме в цьому судовому засіданні, не наполягав на присутності і наданні пояснень особою, яка склала даний протокол, оскільки він не буде мати можливості прибувати до суду наступного разу.
Вислухавши у судовому засіданні пояснення присутніх, вивчивши надані суду матеріали, дослідивши надані докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи про адміністративне правопорушення, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і постановлення об`єктивного законного рішення по суті, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 256, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити у судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, ухвалити мотивоване законне рішення.
Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП полягає в порушенні вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16.04.2018 року № 531 о/с, ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, тобто згідно п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права, на якого поширюється дія цього Закону (а.с.23).
За період служби ОСОБА_1 в Болградському ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області неодноразово проводилися заняття з особовим складом щодо вивчення вимог Закону України «Про запобігання корупції (а.с.24-29), про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 у відомості складений за результатами проведених навчань.
10 липня 2020 року ОСОБА_1 подав на ім`я начальника ГУНП в Одеській області рапорт про звільнення у зв`язку з погіршенням стану здоров`я (а.с.20-21).
На підставі наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 10.07.2020 року № 900 о/с (а.с.22), відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області звільнено зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу) з 20 липня 2020 року.
20.07.2020 року ОСОБА_1 повідомлено про звільнення та вручені під особистий підпис, трудова книжка, витяг з наказу про звільнення, військовий квиток та направлення на військовий облік до Болградського РВК.
Декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме перед звільненням за 2020 року ОСОБА_1 була подана 18.08.2020 року (а.с.30-37), що також підтверджується реєстром Послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 (а.с.13-14).
21.08.2020 року начальник ГУНП в Одеській області повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про встановлення факту несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме перед звільненням за 2020 року ОСОБА_1 (а.с.12).
- Дата публікації: 31.03.2017 09:14 Декларація (щорічна) Посада: ГУНП в Одеській області.
- Дата публікації: 21.03.2018 12:03 Декларація (щорічна) Посада: Поліцейський СРПП № 4.
- Дата публікації: 27.03.2018 09:40 Декларація (щорічна) Посада: Поліцейський СРПП № 4.
- Дата публікації: 11.03.2019 14:49 Декларація (щорічна) Посада: Поліцейський СРПП № 1.
- Дата публікації: 17.03.2020 11:10 Декларація (щорічна) Посада: Поліцейський СРПП № 1.
- Дата публікації: 18.08.2020 17:34 Декларація (перед звільненням) Посада: Поліцейський СРПП № 1.
19.08.2020 року Обласною медико-соціальною експертною комісією №1 Міністерства охорони здоров`я України ОСОБА_1 встановлено інвалідність Другої групи загального захворювання (а.с.79).
11.02.2021 року оперуповноваженим Одеського управління департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Ковальчуком О.О. було складено протокол про адміністративне правопорушення № 7/2021.
Згідно цього протоколу вбачається, що « ОСОБА_1 , перебуваючи з 16 квітня 2018 року на службі в Національній поліції України на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції України на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, старший сержант поліції, та спеціальний жетон з індивідуальним номером 0092294, перед звільненням зі служби в поліції та припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно, без поважних причин, подав електронну декларацію (перед звільненням) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, чим порушив вимоги передбачені абзацом першим ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».
Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» N 1700-VII від 14 жовтня 2014 року з послідуючими змінами і доповненнями, корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
В п.2 роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» від 22.05.2017 року зазначено, що «вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати:
1) об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.
Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.
Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.
Зазначимо, що в ч. 1 ст. 45 Закону визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов`язані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання "щорічно до 1 квітня". Разом з тим у випадках, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі. Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.
Слід зазначити, що системний аналіз вжитого в абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону формулювання «припиняє діяльність» дає підстави констатувати, що термін "припинення" за загальним правилом (ст. 36 Кодексу законів про працю України) співвідноситься із терміном "звільнення" як ціле і частина, охоплюючи останнє. Це саме випливає з аналізу норм інших спеціальних нормативно-правових актів, зокрема з положень Закону України «Про державну службу» (ст. 83), Закону України «Про статус народного депутата України» (ст. 4) тощо, де зазначена термінологія підміняється одна одною».
ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.172-6 КупАП згідно підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» - «посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини1 цієї статті», оскільки на момент звільнення займав посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.
За даними з сайту Єдиного державного реєстру декларацій ОСОБА_1 подав декларацію:18.08.2020 о 17 год. 34 хв. несвоєчасно, тобто більше ніж 20 робочих днів. В супереч абзацу першого частини другої ст. 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (а.с. 13-14).
Відповідно до абзацу першого ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Надалі в роз`ясненні НАЗК з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю № 1 від 13.02.2020 року йде мова про те, що «Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо;
2) предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями;
3) суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності».
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Предметом правопорушення за ч.1 ст.176-2 КУпАП є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, охоплений раніше поданими деклараціями.
З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, предметом якого є декларація за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Щоб вважати, що відповідні дії мали ознаки відповідного адміністративного правопорушення, необхідно виходити, крім того, із вимог ст. 9 КУпАП.
Згідно з вказаною нормою, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Таким чином, при розгляді даної категорії справ обов`язково має встановлюватись умисний характер вчиненого. З об`єктивної сторони дане правопорушення характеризується умисною формою вини, а саме прямим умислом, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб`єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ст. 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відверненні або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Положенням статті 245 КУпАП регламентовано, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання ухваленої постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, та заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, про наявність в діях (бездіяльності) ОСОБА_1 складу правопорушення, оскільки у судовому засіданні ОСОБА_1 факт вчиненого ним адміністративного правопорушення передбаченого ст.172-6 ч.1 КУпАП визнав повністю і беззаперечно, а тому суд дійшов висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 КУпАП,
Згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп.
ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи загального захворювання згідно довідки Обласної медико- соціальної експертної комісії №1 (а.с.79), тому суд вважає необхідним звільнити його від сплати судового збору.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9-11, 24, 33, 40-1,172-6 ч.1, 213 ч.1 п.4, 221, 256, 283-285 КУпАП, суд,
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі санкції цієї статті призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850.00 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень).
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).
Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області, який виніс постанову.

Повний текст судового рішення виготовлено 29.04.2021 року

Суддя: С.В. Кодінцева