ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/572/21 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Бойка П.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 вересня 2021 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Як визнав суд, 26 серпня 2021 року о 00 год. 52 хв. в м. Тернополі на вул. Протасевича водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 318D д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6810 ARAM 2250 (повірка дійсна до 26 травня 2022 року) відмовився. В приміщенні КПН «Тернопільський обласний медичний центр соціально небезпечних захворювань ТОР» від огляду на стан алкогольного сп`яніння також відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ставить питання про скасування вищевказаної постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 вересня 2021 року та закриття провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП.

Вважає, що судове рішення винесене з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням усіх фактичних обставин справ судом першої інстанції.

Аналізуючи норми КУпАП, стверджує, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

Звертає увагу, що працівники патрульної поліції при складанні протоколу не дотримались вимог закону, а тому протокол не може бути доказом у даній справі.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 вересня 2021 року і закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діяк складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки постанови суду не отримував, а з текстом ознайомився через реєстр судових рішень.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Бойка П.В., які підтримали подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просять скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Як вбачається із матеріалів справи копія постанови суду була направлена апелянту 16.09.2021 року. (а.с.12)

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що постанову суду ОСОБА_1 . Отримав 18.09.2021 року.

Апеляційна скарга подана апелянтом 25.09.2021 року.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено апелянтом з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 306082, 26 серпня 2021 року о 00 год. 52 хв. в м. Тернополі на вул. Протасевича водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 318D д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6810 ARAM 2250 (повірка дійсна до 26 травня 2022 року) відмовився. В приміщенні КПН «Тернопільський обласний медичний центр соціально небезпечних захворювань ТОР» від огляду на стан алкогольного сп`яніння також відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, .

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, підписаний ОСОБА_1 на місці вчинення правопорушення, а викладені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом першої інстанції.

Доводи апелянта, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням норм закону є безпідставними і необґрунтованими, оскільки жодних доказів на їх підтвердження як в апеляційній скарзі, так і в судовому засіданні не наведено.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудними камерами поліцейських ВО-00026 та ВО-00023 підтверджується, що працівниками поліції, було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, від якого останній відмовився.

На цьому ж відео зафіксовано категоричну відмову апелянта від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я.

Твердження апелянта стосовно того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення повинен був проводитись Козівським районним судом Тернопільської області, за місцем його проживання, є безпідставними, оскільки згідно ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

З урахуванням наведених обставин, вважаю, що доводи апелянта ОСОБА_1 про неповне та необ`єктивне з`ясування всіх обставин справи судом першої інстанції, є безпідставними та необґрунтованими.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 вересня 2021 відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття у зв`язку із відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 вересня 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 вересня 2021 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя