Справа № 473/4/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

"13" січня 2021 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Алдушиної І.Я., розглянувши справу, що надійшла від Вознесенського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обліковий номер платника податків НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області 04.01.2021 року надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП.

Згідно з протоколом серія ДПР18 №209343 від 18 грудня 2020 року працівником поліції, що склав цій протокол, зазначено, що: «18.12.2020 року 01 год. 17 хв. м.Вознесенськ вул.Шмідта водій керував автомобілем АЗЛК 2140 д.н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності двох свідків».

Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення були кваліфіковані, як порушення п.2.5 ПДР та за ст.130 КУпАП (частина ст.130 КУпАП поліцейським в протоколі розділ «відповідальність передбачена» - не зазначена).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою смсповідомлення. Суд за вказаним у заяві номером направив ОСОБА_1 судову повістку, але згідно довідки смс-повідомлення не доставлено через некоректно вказаний номер. При спробі зателефонувати ОСОБА_1 на цей номер, оператор зв`язку повідомив, що номер не є дійсним.

Судом встановлено, що у протоколі серія ДПР18 №209343 від 18 грудня 2020 року працівником поліції, що його склав, допущено суттєві недоліки.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення містяться в ст.256 КУпАП. Проте, зазначені вимоги закону відповідним органом, який складав протокол, належним чином не виконані.

В протоколі про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 209343 від 18 грудня 2020 року поліцейським, що склав цей протокол, не зазначено частину ст.130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, тобто є не зрозумілим як кваліфікував співробітник поліції дії ОСОБА_1 на момент складання протоколу за якою з частин ст.130 КУпАП, а отже не конкретизовано межі висунутого ОСОБА_1 обвинувачення.

Натомість як відповідно до п.9 Розділу ІІ Наказу МВС від 06.11.2015 року № 1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Стаття 130 КУпАП містить шість окремих складів правопорушень, а саме:

«ч.1 - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

ч.2 - повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті;

ч.3 - дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

ч.4 - вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду;

ч.5 - керування річковими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

ч.6, - дії, передбачені частиною п`ятою цієї статті, вчинені особами, які не мають права керування річковими або маломірними суднами».

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вичиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що провадження по справі слід закрити за відсутністю складу правопорушення, оскільки наданими доказами не доведено наявність в діях ОСОБА_1 певного складу правопорушення, передбаченого шістьма окремими частинами ст.130 КУпАП. а поліцейський, що склав протокол, взагалі не визначився як він вважає слід кваліфікувати дії особи, що притягується до відповідальності.

Суд не уповноважений збирати докази на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки це є обов`язком осіб, які відповідно складають протоколи. Так, ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За таких обставин провадження по справі відносно ОСОБА_1 слід закрити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст.130, 245, 247, 283, 284, 287 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності в його діях складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.Б.Зубар