ПОСТАНОВА

Іменем України

30.04.2021 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Сенько Л.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , керівника Релігійної громади «Джерело надії», за ч.3 ст.164 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №723638 від 16.02.2021 року, 15 лютого 2021 року в АДРЕСА_2 , керівник Релігійної громади «Джерело надії» ОСОБА_1 порушив порядок провадження господарської діяльності, а саме: забезпечував піклування та лікування для осіб з розумовими вадами та проблемами зловживання алкоголем та наркотиками, догляд осіб похилого віку (87.20, 87.30), тобто подав недостовірну інформацію до ДПІ.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав повністю та просив закрити провадження в справі посилаючись на відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 164 КУпАП, оскільки відповідна норма передбачає адміністративну відповідальність за надання суб`єктом господарювання органу ліцензування, дозвільному органу або адміністратору недостовірної інформації щодо відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства, обставини чого в протоколі про адміністративне правопорушення не зафіксовані.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, зокрема, відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 16.02.2021 серії АПР18 №723638 (а.с.1), рапортах від 15.02.2021 (а.с.2, 3) приходжу до висновку про закриття провадження в даній справі, в зв`язку з відсутність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.164 КУпАП зважаючи на таке.

Частиною третьою ст.164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за оскільки відповідна норма передбачає адміністративну відповідальність за надання суб`єктом господарювання органу ліцензування, дозвільному органу або адміністратору недостовірної інформації щодо відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства.

Частина перша ст.164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно правового висновку колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №463/1352/16-а від 08.07.2020 у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Як вбачається із усталеної практики Європейського суду з прав людини відносно проваджень у справах про адміністративні правопорушення поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.164 КУпАП, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №423638 від 16.02.2021 визнається недопустимим доказом у даній справі, що становить підставу для закриття в ній провадження.

Керуючись ст.62 Конституції України, п.1 ч.1 ст.247, ч.ч. 1, 3 ст. 164, ст.ст. 221, 247, 251, 252, 264, 265, 276, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА :

Закрити провадження в даній адміністративній справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.164 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя