Справа №766/5611/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Зими А.Б.

захисника: Кравчук Т.М.

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка, Василівського району, Запорізької області, громадянина України, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №408098 ОСОБА_1 25.02.2021 о 21:40 годині в Херсонській області, Білозерському районі, с. Садове, вул. Харченко, 83, керував транспортним засобом «ВАЗ-21120», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі по тексту ПДР).

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину згідно обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення не визнав. Пояснив, що 25.02.2021 керуючи автомобілем «ВАЗ-21120», допустив зіткнення зі стовпом. Поки приїхали поліцейські він вже мав їхати з місця зі своєю матір`ю, проте представники поліції стали витягати силоміць його з автомобіля та стверджувати, що він перебуває в стані алкогольного сп?яніння. Від проходження огляду на визначення стану сп?яніння він дійсно, оскільки перебував в «шоковому» стані після ДТП і не усвідомлював наслідків своїх дій. Зазначив, що який саме вид огляду йому було запропоновано не знає, оскілки про це мова не йшла, а чи були присутніми свідки, які засвідчили вказаний факт також стверджувати не може.

Так, захисник Кравчук Т.М. в судовому засіданні заперечила проти складеного відносно ОСОБА_1 протоколу. Зазначила, що матеріали справи містять розбіжності щодо часу вчинення правопорушення ОСОБА_1 та часом складання протоколу, з чого можна зробити висновок, переглянувши відеозапис. Крім того направлення на медичний огляд ОСОБА_1 не вручалось, а вимога пройти огляд на стан сп?яніння проведена з порушенням, оскільки не роз`яснено наслідки та умови відповідного огляду. Просила суд звернути увагу на ту обставину, що за змістом відео не можна дійти висновку про те чи відмовився ОСОБА_1 від проходження огляду у присутності двох свідків.

Так, вина ОСОБА_1 згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №408098 від 25.02.2021, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Так, встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, порушення координації рухів, а також засвідчено факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п.2.5 ПДР України;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 25.02.2021, з яких вбачається, що їх було запрошено в якості свідків та у їх присутності запропоновано водію ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «ВАЗ-21120», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі або за допомогою приладу «Драгер», на що він відмовився;

- відео-файлами з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських, за змістом яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на встановлення ступеню алкогольного сп`яніння як за допомогою приладу «Драгер», так і в умовах медичного закладу.

При вирішенні питання винуватості ОСОБА_1 або її спростування, врахуванню підлягають наступні норми діючого законодавства.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так п. 2.5. ПДР України покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.

Дії поліцейських в наведеній ситуації в першу чергу регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. До ознак алкогольного сп`яніння віднесено: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 розділу І Інструкції).

Згідно п. 6 розділу Х Наказу МВС України від 07.11.2015 №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Хоча з досліджених судом доказів і вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп?яніння, проте з дослідженого судом відеозапису вбачається, що під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп?яніння та складання щодо нього протоколу свідки були відсутніми, оскільки за змістом відео неможливо дійти висновку про їх присутність. Так за відеозаписом неможливо ідентифікувати осіб присутніх на місці складання протоколу, оскільки поліцейськими особи свідків встановлено не було. Відеозапис відображає обстановку, яка мала місце 25.02.2021 за участю ОСОБА_1 , проте жодним чином повноцінно не відображає дії поліцейських по виконанню вимог вищевикладених норм.

Посилання захисника на розбіжності щодо часу у відео файлах та протоколі про адміністративне правопорушення суд до уваги не приймає, оскільки саме протоколом про адміністративне правопорушення встановлюється час вчинення адміністративного правопорушення, про що зазначено у ст. 256 КУпАП. Будь-яких вимог до якості або форми відео-доказів діючий КУпАП не містить, а тому заперечення в цій частині обставин, викладених в протоколі не спростовують. Крім того, оскільки протокол було складено за порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР, то отримання останнім направлення для медичного огляду не є визначальною обставиною, що виключає або доводить наявність в діях водія правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно абз. 1, 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. У зв`язку з цим, з метою з`ясування обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, судом були викликані в судове засідання для допиту свідки, зазначені у протоколі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проте вони до суду не прибули, обставини відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп?яніння ані підтвердили, ані спростували.

За таких обставин матеріалами справи не доведено, що відмова від запропонованого працівниками поліції ОСОБА_1 огляду на визначення стану сп`яніння була зафіксована з дотриманням вищезазначених Інструкцій, що має своїм наслідком визнання відповідної процедури як такої що проведена з порушенням, а тому її результати не можуть бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Отже вдіях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 130, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська