ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/5853/20 Головуючий у 1-й інстанції: Валігурська Л.В.
Номер провадження: 33/819/27/21 Доповідач: Калініна О.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі:

судді Калініної О.В.

при секретарі Осипенко С.С.

за участю адвокатів: Сініло Т.В.

Сідєльнікової Є.І.

Ігнатова Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 , адвокатів Сініло Тетяни Валеріївни та Сідєльнікової Єлизавети Ігорівни на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 16 листопада 2020 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 16 листопада 2020 року закрито провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи осіб, які її подали.

В апеляційній скарзі, яка підписана Баранюком Р.І., адвокатами Сініло Т.В. та Сідєльніковою Є.І. апелянти просять постанову відносно ОСОБА_2 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Вказують, що постанова прийнята з порушенням судом норм матеріального і процесуального права

Суд формально підійшов до розгляду справи, дав неналежну і необ`єктивну оцінку доказам, які є у справі, неповно з`ясував фактичні обставини, що мають значення для справи.

Зазначають, що суд першої інстанції, констатуючи факт недотримання правоохоронцями вимог ст. 268 КУпАП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не зважив на поведінку ОСОБА_2 , який ухилявся від отримання повідомлення поліцейських, а також відмовлявся з`явитися до місця складання протоколу про адміністративне правопорушення, в подальшому не з`являвся і до суду.

Вважають, що такі дії ОСОБА_2 свідчать про його намагання спочатку уникнути від участі у складанні протоколу, а в подальшому і від участі в судових засіданнях з метою звільнення від адміністративної відповідальності.

Вказують, що у даному випадку протокол про адміністративне правопорушення було складено на підставі заяви водія, відносно якого справу закрито, а дії іншого водія щодо причинно-наслідкового зв`язку не можливо дослідити без оформлення відповідного протоколу та розгляду його в суді.

Звертають увагу, що ОСОБА_2 не оскаржував протокол і дії поліцейських щодо його складання.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги відеозапис на підтвердження фактів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Оцінка судом показань ОСОБА_1 стосовно наявності дорожніх знаків, які регулюють рух по смугах, де відбулося ДТП є помилковою, оскільки при ретельному дослідженні відеозапису видно, що на шляху руху автомобілів учасників ДТП, ліворуч в напрямку їх руху встановлені дорожні знаки, які регламентують «Напрямки руху по смугах», а саме кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Вважають, що судом порушені вимоги процесуального законодавства, а саме ст. 251 КУпАП, оскільки суд не об`єктивно підійшов до оцінки наявного у справі висновку експертного дослідження Херсонського НДЕКЦ МВС України від 11.03.2020 р. №4-АТ/Д, проведеного за ініціативою ОСОБА_2 .

Стверджують, що суд безпідставно дав оцінку висновку комерційного експертного дослідження, оскільки він зроблений на підставі вихідних даних, які не фігурують у матеріалах справи, сам висновок не містить вихідних даних, необхідних для проведення автотехнічної експертизи.

При цьому, експерт взяв за основу пояснення безпосередньо замовника, тобто ОСОБА_2 , які надані експерту в заяві від 03.03.2020 року і в подальшому суду, в яких зазначив обставини, про які під час оформлення матеріалів ДТП він не повідомляв, зокрема про намір проїхати в напрямку району Шуменського, а не Таврійського.

Ці пояснення ОСОБА_2 суперечать тим, що були надані ним 12.06.2019 року.

Суд очевидно надав перевагу поясненням ОСОБА_2 та його захисника, що свідчить про однобічність судового розгляду, при цьому суд критично оцінив пояснення ОСОБА_1 .

Апелянти переконані, що ДТП сталася з вини ОСОБА_2 , внаслідок порушенням ним вимог ПДР, що свідчить про незаконність постанови суду.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.

Під час апеляційного розгляду адвокати Сініло Т.В. та ОСОБА_3 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Адвокат Ігнатов Д.І. заперечував проти задоволення апеляційних вимог.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце апеляційного розгляду повідомлені завчасно та належним чином.

Адвокати Сініло Т.В., Сідєльнікова Є.І., Ігнатов Д.І. вказали на можливість здійснення апеляційного розгялду за відсутності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Мотиви Суду.

За правилами ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Під час апеляційного розгляду за клопотанням апелянтів було досліджено відеозаписи з місця події, надані учасниками ДТП.

Клопотань про дослідження нових доказів чи повторне дослідження інших доказів, наявних у справі під час апеляційного розгляду не надходило.

Апеляційний суд роз`яснив учасникам справи право заявити клопотання про призначення у справі судової автотехнічної експертизи, відповідного клопотання від учасників апеляційного розгляду не надійшло.

Перевіривши ретельно доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши безпосередньо відеозаписи з місця ДТП, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність особи настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження, з-поміж іншого, транспортних засобів.

Встановлення винуватості чи невинуватості особи здійснюється на підставі оцінки доказів, якими, згідно ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами та ін.

Ст. 280 та ст. 252 КУпАП покладає на суд обов`язок оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю та з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Викладений у постанові суду першої інстанції висновок про недоведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п. 10.11 ПДР грунтується на досліджених судом доказах, яким дана належна оцінка.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється судом в межах сформульованого у протоколі про адміністративне правопорушення складу правопорушення та обставин, зазначених у протоколі особою, уповноваженою на складання протоколів, а висновки суду мають грунтуватися на належній оцінці доказів, наданих цією особою та учасниками справи на реалізацію своїх прав відповідно до положень ст. 268, ст. 269 КУпАП.

Враховуючи, що диспозиція ст. 124 КУпАП за своєю структурою є бланкетною, оскільки відсилає до Правил дорожнього руху України, суд вправі приймати рішення щодо доведеності чи недоведеності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення лише в межах тих пунктів вказаних Правил, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення і навпаки, не вправі встановлювати порушення тих пунктів Правил, які в протоколі не зазначені, оскільки це уповноважена робити лише особа, яка, відповідно до вимог ст. 255 КУпАП, наділена правом складати протокол про адміністративне правопорушення.

Із матеріалів справи вбачається, що відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №270670 від 04.12.2019 р., в якому зазначено, що ОСОБА_2 12.06.2019 р. о 10:00 годині в м. Херсоні на площі Перемоги, керуючи транспортним засобом «Toyota Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не надав переваги в русі транспортному засобу «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який наближався праворуч, при тому, що траєкторії транспортних засобів перетиналися, а черговість проїзду не була обумовлена цими Правилами, внаслідок чого сталося зіткнення. У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями, ОСОБА_2 порушив п. 10.11 ПДР.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Суд першої інстанції обгрунтовано встановив порушення прав ОСОБА_2 при складанні протоколу.

Доводи апелянтів про те, що судом при констатуванні допущених при складанні протоколу порушень не було враховано поведінку самого ОСОБА_2 , слід визнати необгрунтованими, оскільки судом проаналізовані відповідні обставини і було визнано недоведеним факт належного повідомлення ОСОБА_2 про необхідність явки для складання протоколу.

Суд обґрунтовано піддав аналізу пояснення обох учасників ДТП та їх дії по обставинам керування транспортними засобами, оскільки це є обов`язковим для встановлення наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у діях особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Із постанови слідує, що ОСОБА_1 суді посилався на те, що 12.06.2019 р. рухався на автомобілі «Ford» по пл. Перемоги в м. Херсоні зі сторони мкр. Шуменський в бік мкр. Таврійський. Зупинився перед продовженням руху, оскільки мав дати дорогу транспортним засобам, які рухались по Миколаївському шосе зі сторони вул. Залізничної в бік мкр. Таврійський, при цьому зайняв середню полосу, з якої згідно знаків дорожнього руху мав право їхати у вибраному напрямку. Зліва від нього стояла «Toyota Yaris», як потім з`ясувалось під керуванням ОСОБА_2 . Коли він почав рух, то останній також почав рухатись, що і призвело до зіткнення.

Суд, як видно із постанови, дослідив не тільки пояснення учасників ДТП, а і надані ними відеозаписи з місця події. Вказані відеозаписи були досліджені і під час апеляційного розгляду.

Письмові пояснення ОСОБА_2 , обставини, що зафіксовані на відеозаписі з місця події і пояснення ОСОБА_1 , доводять, що на пл. Перемоги до зіткнення автомобілі обох учасників зупинилися, кожен у своїй смузі руху.

Однак пояснення ОСОБА_1 про те, що одночасно з ним почав рух і ОСОБА_2 суперечать відомостям, що зафіксовані на відеозаписі.

На відеозаписі, наданому ОСОБА_1 зафіксовано послідовність його руху, однак на ньому не відображено, що зіткнення сталося тоді, як автомобіль під керуванням ОСОБА_2 почав рух.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду про те, що наданий ОСОБА_1 відеозапис не підтверджує винуватість ОСОБА_2 у порушені вимог п 10.11 ПДР

Посилання апелянтів під час апеляційного розгляду на зафіксоване на відеозаписі питання ОСОБА_1 після зіткнення «куди ти їдеш?», як на обставину, що підтверджує винуватість ОСОБА_2 у порушенні п. 10.11 ПДР не можуть бути прийняті до уваги, оскільки сам відеозапис не фіксує, що під час зіткнення автомобіль під керуванням ОСОБА_2 почав рух.

Сам по собі факт закриття справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 щодо якого було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п 2.3б , 10.1 ПДР, що призвело до зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 , не може бути підтвердженням винуватості ОСОБА_2 у порушенні п 10.11 ПДР і не доводить, що саме порушення ним цих вимог перебуває у причинно наслідковому зв`язку із ДТП.

Порушення інших вимог ПДР ОСОБА_2 , як видно, не інкримінувалося.

Із постанови вбачається, що суд піддав аналізу висновок експертного дослідження від 11.03.2020 року проведеного за заявою ОСОБА_2 . Зважаючи на те, що висновок суду про наявність підстав для закриття провадження у справі грунтується на аналізі всієї сукупності доказів, а не лише на вказаному висновку експертного дослідження, апеляційний суд вважає, що оцінка судом вказаного висновку в цілому не перешкодила суду ухвалити законне і обгрунтоване судове рішення.

Схема місця ДТП також не доводить винуватість ОСОБА_2 .

Твердження апелянтів про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального права не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а апеляційна скарга не містить посилання на нові факти чи докази, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд надав перевагу поясненням ОСОБА_2 є безпідставними, оскільки вбачається, що пояснення обох водіїв були проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами з точки зору їх достовірності і переконливості.

Здійснивши апеляційний розгляд в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується із висновками суду, які грунтуються на належній оцінці доказів, що були надані до суду першої інстанції. Суд навів мотиви врахування одних доказів та відхилення інших доказів.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про те, що надані на дослідження суду докази не доводять, що ДТП сталася саме внаслідок порушення ОСОБА_2 вимог п 10.11 ПДР, а відтак апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду від 16.11.2020 року року без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 , адвокатів Сініло Тетяни Валеріївни та Сідєльнікової Єлизавети Ігорівни залишити без задоволення.

Залишити без змін постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 16 листопада 2020 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Копію постанови направити учасниками справи у порядку ст. 295 КУпАП.

Суддя

Херсонського апеляційного суду (підпис) О.В. Калініна