Справа № 357/3979/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2021 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляс О. П. розглянувши справу про адміністративні правопорушення що надійшли від Білоцерківського районного управління національної поліції головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої адміністратором кафе «RIKABAR», РНОКПП: дані відсутні, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03.04.2021р., серія АПР18 №636404, вбачається, що 03.04.2021р. близько 21 год. 00 хв. під час дії на усій території України карантину, адміністратор ОСОБА_1 допустила роботу кафе «RIKABAR» за адресою м. Біла Церква, по вул. Ставищанська 2, чим порушила п.10 п.3 Постанови КМУ№1286 від 09.12.2020року «Про встановлення карантину та запровадження протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої распіраторної хвороби COVID-19, вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП не визнала та пояснила, що вона є найманим працівником та відповідно до норм чинного законодавства не є суб`єктом вказаного правопорушення. Просила закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАЛ адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до диспозиції ст. 44-3 КУпАП, адміністративним правопорушенням вважається порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Стаття 44-3 КУпАП має бланкетний характер і відсилає до нормативно-правових актів, якими установлено правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", інших актів законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: відомості про особу, яка притягається до відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суддя оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши додані докази до справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь- які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В матеріалах справи відсутні будь-які пояснення свідків чи очевидців правопорушення, які б могли підтвердити те, що ОСОБА_1 допустила прийом відвідувачів.

При цьому суд, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши наявні у справі документи суддею не встановлено факту порушення ОСОБА_1 вимог Постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» і положень ст. 29 закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є найманим працівником, тобто вона не є суб`єктом господарювання, а тому в розумінні ст. 44-3 КУпАП не є суб`єктом вказаного правопорушення.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні в достатньому обсязі належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3КУпАП, а також враховуючи, що остання не є суб`єктом вказаного правопорушення, суддя позбавлений можливості встановити факт вчинення останньою інкримінованого їй адміністративного правопорушення та наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський Суд з прав людини у справі "Кобець проти України" 14.02.2008 року зазначив, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Type44HHH"(Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому відповідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, будь які сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, сукупність вказаних обставин не дає можливості судді зробити висновок про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП в діях ОСОБА_1 ..

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 44-3, статтями 7, 221, 247, 252, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.32КУпАП, а також постанов прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО. П. Шовкопляс