16.04.2021 Справа № 756/4058/21
Унікальний №756/4058/21
Провадження №3/756/2678/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Банасько І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №042953 від 17.02.2021 - 17.02.2021 о 23.25 год. ОСОБА_1 , в м. Києві, по просп. Героїв Сталінграда, 38, керував транспортним засобом марки «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, про поважні причини свого неприбуття не повідомив.

Відповідно до ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно ст. 38 КУпАП стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути накладене не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Суд вважає, що розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 є цілком виправданим, оскільки перенесення розгляду справи призвело б до безпідставного її затягування та порушення вимог ст.ст. 38, 277 КУпАП.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, відеоматеріалами та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких водій ОСОБА_1 у їх присутності дійсно відмовився від проходження медичного огляду у встановленому порядку у лікаря нарколога для визначення стану сп`яніння. Дані обставини свідки засвідчили підписами у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №042953 від 17.02.2021.

Положеннями ст. 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що ОСОБА_1 дійсно 17.02.2021 керував транспортним засобом марки «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_2 , та безумовно відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога, за наявності обґрунтованої підозри про керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Окрім того, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 протягом року вже неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП, про що свідчать постанова Оболонського районного суду м. Києва від 02.09.2020 за № 756/9174/20, постанова Дарницького районного суду м. Києва від 28.10.2020 у справі № 753/16227/20, постанова Святошинського районного суду м. Києва від 13.11.2020 у справі № 759/17364/20, постанова Києво - Святошинського районного суду Київської області від 26.01.2021 у справі №369/13866/20.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, суд вважає, що дії водія ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за відмову від проходження у встановленому законом порядку пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, протокол складений у відповідності до вимог законодавства, а вина особи повністю встановлена під час судового розгляду.

При призначенні виду і міри адміністративного стягнення суд врахував відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення; характер правопорушення, особу порушника та його ставлення до вчиненого, ступінь його вини, що була повністю встановлена в судовому засіданні, а тому вважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення, яке передбачене санкцією ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що є необхіднім та достатнім для виправлення та запобігання новим правопорушенням в сфері дорожнього руху.

Інших доказів, які б спростовували висновки суду, матеріали справи не місять та учасниками надані не були.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 38, 40-1, 130, 252 - 251, 268, 277 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 40 800,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454,00 грн.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її постановлення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці, з дня набрання постановою законної сили.

Суддя І.М. Банасько