Справа № 342/1552/20
Провадження № 3/342/33/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Андріюк І.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Служби у справах дітей Городенківської районної державної адміністраціїпро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст.184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

23.12.2020 до Городенківського районного суду Івано-Франківської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22.12.2020, складеного начальником служби у справах дітей Городенківської РДА, ОСОБА_1 18.12.2020 о 15.50 годині, за місцем проживання, не виконала рішення органу опіки та піклування від 30.11.2020 року № 01-34/385, а саме не допустила ОСОБА_2 , згідно встановленого порядку, до побачення і спілкування з дитиною, участі у вихованні дитини. Також перешкоджання відбулося 04.12.2020. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.5 ст.184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила обставини, вказані у протоколі, своєї вини у скоєному адміністративному правопорушенні не визнала, пояснивши при цьому, що жодного перешкоджання батьку у спілкуванні з сином не чинить, проте ОСОБА_2 не докладає жодних зусиль, щоб переконати дитину перебувати з ним. Разом з чоловіком ОСОБА_2 не проживають з 26.02.2020, та з того часу неодноразово забирав сина до себе без проблем. Проте, після того, як забрав сина 14.06.2020 та повернув його тільки 26.08.2020, син боїться з ним перебувати, оскільки думає, що він його забере і не поверне мамі, не зважаючи на те, що вона переконує, що батько його любить і такого не вчинить. Спроби домовитись з ОСОБА_2 про залагодження конфлікту нерезультативні.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до розпорядження Городенківської РДА від 31.10.2019 № 232 надано повноваження працівникам служби у справах дітей РДА складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 184 та 188-50 КУпАП.

На доведення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.184 КУпАП, Служба у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації надала протокол про адміністративне правопорушення від 22.12.2020, відповідно до якого зафіксовано факт невиконання рішення органу опіки та піклування від 30.11.2020 № 01-34/385: не допущення ОСОБА_2 , згідно встановленого порядку, до побачення і спілкування з дитиною, участі у вихованні дитини, пояснення, підписані ОСОБА_2 від 07.12.2020 та 21.12.2020, та ОСОБА_1 від 22.12.2020, довідку, складену ДОП Городенківського відділення поліції за результатами розгляду звернення ОСОБА_2 від 09.12.2020.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Частина 5 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно рішення органу опіки та піклування Городенківської районної держадміністрації від 30.11.2020 встановлено порядок участі батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та встановлено йому порядок спілкування з сином за наступним графіком: перший та третій тиждень місяця з 16-00 год п`ятниці до 15-00 год неділі за місцем проживання батька чи в громадських місцях та зважаючи на стан здоров`я дитини, погодні умови; при досягненні дитиною шкільного віку за цілковитою та добровільною згодою дитини, половина осінніх, зимових, весняних шкільних канікул та третина літніх шкільних канікул за місцем проживання батька; один день ОСОБА_4 та Великодніх свят за домовленістю; необмежене спілкування з дитиною особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають фізичного спілкування між батьком та дитиною; в інший, непередбачений комісією з питань захисту прав дитини час, а саме святкові, пам`ятні дні за погодженням з матір`ю дитини.

Для встановлення факту вчинення правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 184 КУпАП, має бути встановлено невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.5 ст.184 КУпАП України, характеризується наявністю прямого умислу.

В судовому засіданні не здобуто доказів, що під час візиту ОСОБА_2 до місця проживання ОСОБА_1 18.12.2020, остання навмисно ухилялась від виконання рішення органу опіки та піклування та не віддавала дитину батькові.

Таким чином, аналізуючи докази, що містяться у справі, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається прямого умислу на невиконання рішення органу опіки та піклування. Інших переконливих доказів, які б безумовно підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оцінюючи вищевикладені обставини, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 9, ч.5 ст.184, ст.ст. 221, 247, 283-287, 289, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 184 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Андріюк І. Г.