Провадження № 33/4820/429/21
Справа № 671/519/21 Головуючий в 1-й інстанції Павлова А. С.
Категорія: ч.1 ст.130КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи. яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Бакальця І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження захисника ОСОБА_1 адвоката Бакальця І.Г. на постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 15 квітня 2020 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

За постановою суду, 27 березня 2021 року о 23 год. 41 хв. по вул. Незалежності, у м. Волочиськ Хмельницької області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ІЖ 412, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та винив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Бакалець І.Г., в інтересах ОСОБА_1 , просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказує, що про існування означеної постанови суду ОСОБА_1 дізнався від працівників патрульної поліції 12.05.2021 року, із самою постановою захисник Бакалець І.Г. ознайомився лише 18.05.2021 року, а тому уважає, що з цієї поважної причини строк для подачі апеляційної скарги підлягає поновленню. Апелянт посилається на те, що матеріали справи зокрема, складений протокол про адміністративне правопорушення, не містять відомостей про підставу зупинки, керованого ОСОБА_1 транспортного засобу. Відсутні дані чи має технічний засіб Драгер, яким було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку. Крім того, долучений відеозапис не є безперервним та складається з трьох відео файлів. Поза увагою суду залишилось те, що кожен відео реєстратор незалежно чи він встановлений на автомобілі, чи є нагрудним має свій номер, однак у протоколі складеному відносно ОСОБА_1 такий не зазначений. Працівниками поліції було порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки не дотримано процедури оформлення результатів огляду, що вказує на недопустимість доказів, а отже у судді місцевого суду не було правових підстав визнавати водія винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Бакальця І.Г. та ОСОБА_1 , на підтримку поданої апеляційної скарги, допитавши свідка, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подана, після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявила клопотання про поновлення цього строку, а також у поновлені строку відмовлено.

Як убачається з матеріалів, розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 , матеріали справи містять конверт, який повернуто у зв`язку відсутністю адресата за вказаною адресою. Захисником постанову отримано лише 18.05.2021 року, що підтверджується відміткою на його заяві про ознайомлення з матеріалами справи, а тому захисник не зміг своєчасно підготувати і подати апеляційну скаргу з поважних та незалежних від нього причин. З огляду на викладене, цей строк йому слід поновити.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен, на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 163482 від 27 березня 2021 року вбачається, що 27.03.2021 року о 23 год. 41 хв. по вул. Незалежності, у м. Волочиськ Хмельницької області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ІЖ 412, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків (а.с.1).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків (а.с.2).

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слідує, що вони були очевидцями того, як поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер», а також у медичному закладі на що, останній, відмовився. (а.с. 3, 4).

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису видно, що ОСОБА_1 , у вказаний у протоколі день та час, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння, на що він, від проходження такого огляду, на місці зупинки та в медичному закладі, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, відмовляється, що було чітко відображено на відеозаписі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 , який є інспектором СРП ХРУП ГУНП в Хмельницькій області і складав протоколом про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , пояснив, що під час відпрацювання вулиць міста Волочиська, невідомий чоловік повідомив, що транспортним засобом ІЖ-412 керує водій в стані алкогольного сп`яніння і в автомобілі знаходиться багато людей. Після зупинення вказаного транспортного засобу під час спілкування із водієм ОСОБА_1 , від останнього було чути запах алкоголю, тому йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, в присутності двох свідків, ОСОБА_1 відмовився.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Щодо доводів захисту про те, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки складається з трьох частин та не зазначений у протоколі, то вони відхиляються, оскільки з переглянутого апеляційною інстанцією відеозапису вбачається, що поліцейським були зафіксовані всі обставини, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинене ним правопорушення. Таким чином, відеофіксація правопорушення з відеокамери, закріпленої на форменому одязі працівника поліції та патрульному автомобілі є належним та допустимим доказом.

Твердження апелянта щодо відсутності сертифікації пристрою та даних про повірку, за допомогою якого здійснювалось фіксування, відхиляються, оскільки ОСОБА_1 не клопотав про надання вказаної інформації щодо сертифікації відеотехніки, а тому суд на підставі ст.251,252 КУпАП оцінює наданий доказ відповідно до положень ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», згідно із якою поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1)попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2)забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Доводи захисника про те, що в порушення вимог ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" патрульним поліцейським не було зазначено підстави для зупинки транспортного засобу, є неспроможними, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначення причини зупинки транспортного засобу не є обов`язковим, з огляду на те, що причина зупинки транспортного засобу не впливає на суть вказаного адміністративного правопорушення, яке повинне бути зазначено у протоколі відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та з наданих пояснень у судовому засіданні апеляційної інстанції поліцейського Придимайла І.С. убачається, що ОСОБА_1 , у встановлений день, керував транспортним засобом ІЖ-412, який був зупинений працівниками поліції, на підставі повідомлення про факт керування водієм транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги щодо порушення працівником поліції вимог п. 5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, відповідно до якого, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Із системного аналізу наведених вимог закону вбачається, що інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, відбувається лише у разі надання згоди цією особою на застосування такого засобу, а надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку - лише на вимогу цієї особи.

Разом із тим, ОСОБА_1 згоди на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з застосуванням спеціального технічного засобу надано не було.

Твердження апеляційної скарги та ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом спростовується відеозаписом та поясненнями свідка ОСОБА_5 , оскільки, як убачається з переглянутого апеляційним судом відеозапису, ОСОБА_1 на запитання поліцейського не заперечував, що керував автомобілем «Москвич».

Посилання апелянта на інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ним адміністративного правопорушення знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини у вчиненні цього адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі правопорушника, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя-

п о с т а н о в и л а:

Поновити адвокату Бакальцю І.Г. строк на апеляційне оскарження постанови Волочиського районного суду Хмельницької області від 15 квітня 2020 року.

Постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 15 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша