Єдиний унікальний номер 341/422/21
Номер провадження 3/341/400/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р. розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 41 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 вчинив порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці за наступних встановлених обставинах.

25.02.2021 при проведенні планового заходу державного нагляду (контролю) у ПП «Агро Віта» по вул. Вербова, 1А, в с. Куничі Івано-Франківської області ОСОБА_1 , який є заступником директора з фінансових питань цього підприємства, вчинив адміністративне правопорушення, а саме: порушення вимог законодавства статті 115 КЗпП України в ПП «Агро Віта» виплата заробітної плати проводилась в порушення вимог чинного законодавства про працю один раз у місяць та пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, з наданих при проведенні планом перевірки відомостей про виплату заробітної плати, установлено, що заробітна плата за серпень 2020 року тринадцятьом працівникам підприємства в сумі 43769,82 грн виплачена 09.09.2020, заробітна плата за вересень 2020 року тринадцятьом працівникам підприємства в сумі 51580,37 грн виплачена 09.10.2020. Аналогічна заробітна плата виплачувалась і іншим працівникам в інші місяці 2020 року та у 2018-2019 роках.

Крім цього, на підприємстві «Агро Віта» на кожного працівника не заведені особові картки. Відповідно працівники не ознайомлені під розписку в особовій справі про прийняття на роботу.

Водночас, у порушення вимог статті 74 КЗпП України основна щорічна відпустка працівників підприємства не надавалась кожного року. Завідувачу складу ОСОБА_3 в червні 2020 року надано відпустку за період роботи з 01.09.2016 по 30.08.2017. Аналогічно, у березні 2020 року надано основну щорічну відпустку заступнику директора підприємства ОСОБА_1 за період роботи з 16.07.2016 по 30.04.2017. Аналогічні порушення є щодо інших осіб. Адміністрацією ПП «Агро Віта» черговість надання відпусток не визначена графіком затвердженим власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником).

З правилами внутрішнього трудового розпорядку працівників ПП «Агро Віта» не ознайомлено.

Розгляд справи призначено на 19.04.2021 з викликом особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, шляхом направлення поштової повістки рекомендованим листом з повідомленням. Особа не отримала повістку, поштове повідомлення повернулось без вручення із зазначенням, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Розгляд справи відкладено на 23.04.2021.

У судове засідання 23.04.2021 ОСОБА_1 повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на його адресу проживання, яка указана у протоколі № ІФ-129/526АВ/П/ПТ.

Поштове повідомлення особа не отримала, що підтверджується трекінгом відправлень Укрпошти.

Крім того, на електронну адресу ПП «Агро Віта» надсилалось повідомлення про розгляд справи.

Відповідно до частини 2 статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Зважаючи на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений 25.02.2021 і описані у ньому обставини щодо порушення вимог КЗпП України мали місце 25.02.2021, розцінюю усі неявки у судове засідання ОСОБА_1 зловживання процесуальними правами та заходами, спрямованими на затягування процесу розгляду справи з метою уникнення можливого накладення адміністративного стягнення у межах трьохмісячного строку з дня вчинення відповідного правопорушення. Таку позицію обґрунтовую наступним.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на не виправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально, використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що розумність тривалості розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» в п. 41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

До того ж у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України» Суд наголосив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя насамперед покладається на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка сторони. Сторони самостійно повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Констатую, що у протоколі про адміністративне правопорушення № ІФ-129/526АВ/П/ПТ міститься підпис ОСОБА_1 , який свідчить про ознайомлення зі змістом цього документа. Крім цього, ОСОБА_1 у вказаному протоколі зазначив, що вказані порушення буде усунено у найкоротші терміни, яким фактично визнав свою вину. Водночас, ОСОБА_1 з 25.02.2021 до моменту направлення судових повісток про виклик у суд жодних дій, спрямованих на участь у цій справі не вчиняв, поводив себе пасивно, жодних клопотань чи заяв до суду не подавав.

Правопорушення, передбачене статтею 41 КУпАП не входить до переліку справ, передбачених частиною 2 статті 268 КУпАП, розгляд яких необхідно проводити з обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому суд, враховуючи неявку ОСОБА_1 без поважної причини у судове засідання, вважає за можливе справу розглядати без його участі.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненому за вище викладених обставин, доведена дослідженими доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення цього рішення, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 25.02.2021 № ІФ-129/526АВ/П/ПТ;

-актом від 25.02.2021 № ІФ 129/0216/АВ складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю).

Водночас, щодо правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 у частині виплат працівникам ПП «Агро Віта» заробітної плати відповідно до частин 1, 2 статті 115 КЗпП України та надання працівникам підприємства щорічних основних відпусток відповідно до статті 74 КЗпП України на час розгляду справи в суді закінчився визначений статтею 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 .

Водночас, наявність інших порушень законодавства про працю, зокрема наявних на час перевірки в частині відсутності особових карток, визначення черговості відпусток, ознайомлення працівників з правилами трудового розпорядку, доведено матеріалами справи та визнанням особою у протоколі.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, доведення вини особи і її ставлення до вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах, встановлених санкцією частини 1статті 41 КУпАП, у вигляді штрафу.

У статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 встановлено у розмірі 2270,0 грн.

На підставі ст. 221 КУпАП, керуючись ст. ст. 41, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 41 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,0 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до змісту статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Галицький районний суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя:М. Р. Мергель