Справа № 932/3584/21
Провадження № 3/932/2102/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.21 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кіпчарський О.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України працюючої на посаді керуючого справами виконавчого комітету міської ради Директора департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради, службова адреса: м. Дніпро, проспект Яворницького, 75

за ч.2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

30.04.2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від Регіонального представника Уповноваженого Верховної ради України з прав людини в Дніпропетровській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за фактом можливого вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

В ході розгляду зазначених матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суддею встановлено наступне.

Із наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що такий було складено 29.04.2021 року провідним спеціалістом Відділу регіонального представництва в східних областях Секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини, що здійснює регіональне представництво Уповноваженого Верховної ради України з прав людини в Дніпропетровській області Стеблій Т.О.

У фабулі зазначеного протоколу вказано про те, що до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшло звернення голови громадської організації «Антикорупційна правозахисна рада» ОСОБА_2 (далі - Потерпілий) щодо порушення посадовими особами Дніпровської міської ради (далі - ДМР) вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

З матеріалів, отриманих під час перевірки, вбачається, що 26.02.2021 Потерпілим було направлено інформаційний запит вих. №20210226_2 щодо надання копії рішення Дніпровської міської ради або виконавчого комітету Дніпровської міської ради щодо затвердження проекту «Водоохоронна зона та прибережна захисна смуга р. Дніпро в районі розміщення «Водної станції» за адресою: вул. Набережна Перемоги, 5-Л.

Інформаційний запит було зареєстровано 26.02.2021 в Дніпровській міський раді за вх. № 37/383.

Листом від 04.03.2021 за вих. №2/3-45 Департаментом забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради (далі - Департамент) було надано відповідь, якою роз`яснено Потерпілому про необхідність відшкодування фактичних витрат на копіювання (сканування) та друк. Одночасно з цим Потерпілому було відмовлено в наданні перших десяти сторінок запитуваних документів.

Вищезазначена відповідь не відповідає нормам Закону України «Про доступ до публічної інформації» та порушує їх.

30.03.2021 регіональним представництвом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Дніпропетровській області було надіслано лист-запит до Дніпровської міської ради за вих. 346.8/С/З08.7/21/21/47 з вимогою поновлення права Потерпілого на отримання інформації 10 сторінок безкоштовно.

Однак, право Потерпілого на отримання запитуваної публічної інформації 10 сторінок безкоштовно - поновлено не було. Разом з тим, листом від 05.04.2021 №2/3- 63 Департаментом забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради Потерпілому повторно наголошено на необхідності відшкодування витрат на копіювання (сканування) та друк.

Відповідь, що була надана Потерпілому листом від 04.03.2021 за вих. №2/3-45 за підписом керуючого справами виконавчого комітету міської ради - директора Департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради ОСОБА_3 на інформаційний запит, не відповідає вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон) з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір. Преамбулою та статтею 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації» закріплено право кожного на доступ до публічної інформації.

Доступ до інформації, відповідно до статті 5 Закону, зокрема, забезпечується шляхом надання її за запитами на інформацію, що відповідно до змісту статті 14 Закону визначено обов`язком розпорядників інформації.

Статтею 21 Закону передбачено, що інформація на запит надається безкоштовно. В той же час обов`язок запитувача відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк виникає у разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок.

У наведеному положенні під фактичними витратами маються на увазі усі витрати, що здійсненні при копіюванні та/або друкові документів обсягом більш як 10 сторінок, тобто запитувач інформації зобов`язаний відшкодувати витрати на виготовлення всіх сторінок запитаної інформації, крім перших 10 сторінок.

Розмір фактичних витрат на копіювання та друк, а також виготовлення цифрових копій документів шляхом сканування, визначається відповідним розпорядником в межах граничних норм, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2011 року № 740. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно.

Разом з тим, питання щодо надання розпорядником інформації перших 10 сторінок документа (частини інформації) безкоштовно одночасно з повідомленням запитувача про необхідність відшкодування витрат або повідомленням про відмову в задоволенні запиту у зв`язку з невідшкодуванням відповідних витрат прямо Законом та іншими чинними нормативно-правовими актами не врегульовано.

Однак, положеннями постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №10 від 29.09.2016 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» (далі - Постанова) зазначено, що задля запровадження усталеної та враховуючи міжнародно-правові стандарти у сфері доступу до публічної інформації, вбачається належною практикою надання за вимогою запитувача перших 10 сторінок безкоштовно одночасно з повідомленням про необхідність відшкодування витрат на виготовлення копій решти документів.

Законодавча вимога щодо відшкодування фактичних витрат на копіювання та друк насамперед є гарантією того, що надання інформації запитувачам не призведе до надмірних витрат розпорядника інформації, що може негативно вплинути на виконання ним своїх повноважень. Однак, зазначені положення не можуть використовуватись розпорядником інформації як легальний механізм, який надає підстави нівелювання права кожного на доступ до публічної інформації.

Практика розпорядника інформації, зокрема Департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради та Дніпровської міської ради в цілому, щодо відмови у наданні перших 10 сторінок з одночасним повідомленням про необхідність відшкодування витрат на виготовлення копій решти документів суперечить меті Закону та ставить під загрозу механізм забезпечення розпорядниками права на доступ до публічної інформації, становить ризики щодо прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, в разі невідшкодування витрат запитувачем інформації у визначений строк, перші безкоштовних 10 сторінок запитуваної інформації не надаються, а тому запитувач інформації позбавлений конституційного права на доступ до інформації.

Під час проведення перевірки було встановлено, що відповідно до Положення про департамент забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради, затвердженого рішенням Дніпровської міської ради №60/16 від 01.12.2016 в редакції рішення міської ради від 21.06.2017 №39/22, основними завданнями Департаменту, зокрема, є організація розгляду звернень, запитів на інформацію фізичних та юридичних осіб, з питань що належать до компетенції Департаменту.

Керівництво діяльністю Департаменту, представлення Департаменту у взаємовідносинах з фізичними та юридичними особами здійснює Директор, який призначається та звільняється з посади міським головою у порядку, визначеному законодавством.

Згідно розпорядження Дніпровського міського голови у №6-21/11-рк від 21.11.2018 ОСОБА_1 призначено на посаду керуючого справами виконавчого комітету міської ради - директора Департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради.

Так, відповідь надана Потерпілому листом від 04.03.2021 за вих. №2/3-45 за підписом керуючого справами виконавчого комітету міської ради - директора Департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради ОСОБА_3 .

З метою отримання пояснень щодо порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» та складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 була запрошена до громадської приймальні Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Дніпропетровській області за адресою: вул. Старокозацька, буд.52, оф.136, м. Дніпро. -08.04.2021.

Однак, розпорядженням Дніпровського міського голови від 07.04.2021 №3-7/4- рк ОСОБА_1 було переведено на дистанційний режим роботи у зв`язку з контактом з можливим хворим на коронавірусну інфекцію, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 з метою належного складання протоколу було запрошено листом Ж3698.2/С/308.7/21/21/47 від 15.04.2021 до громадської приймальні Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Дніпропетровській області 29.04.2021.

Аналізуючи вищевикладене, в діях керуючого справами виконавчого комітету міської ради - директора Департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради наявні ознаки складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення неправомірна відмова в наданні інформації.

Враховуючи той факт, що на день складання адміністративного протоколу будь-які документи, які б підтверджували, що право Потерпілого на отримання інформації поновлено, відсутні, то днем вчинення правопорушення є день складання адміністративного протоколу - 29.04.2021.

З метою дотримання принципів рівності та змагальності сторін, та надання можливості особі та органу, якими складено протокол про адміністративне правопорушення, представити свою позицію перед судом, в судовому засіданні було заслухано пояснення особи, якою складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 .

Остання повністю підтримала доводи та обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, вважає, що протокол складено вірно, уповноваженою на те особою, а в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 -3 КУпАП.

Не заперечує, що алгоритм дій щодо безоплатного надання перших 10 сторінок документів на інформаційний запит, чітко законодавством не визначений та потребує додаткового регулювання. Водночас, Секретаріат Уповноваженого Верховної ради України з прав людини дотримується позиції, що у випадку, якщо обсяг інформації, що надається на інформаційний запит перевищує більш ніж 10 сторінок, відповідний орган чи осадова особа повинні надати запитувачу 10 сторінок безкоштовно у строк, що передбачений Законом для надання відповіді на запит, щодо решти обсягу інформації надати рахунок на відшкодування витрат на копіювання зазначених документів. В іншому випадку, тобто коли безкоштовних сторінок надано не буде, вказані дій будуть вважатись, як неправомірна відмова у наданні інформації, що відповідно буде підпадати під адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Представник громадської організації «Антикорупційна правозахисна рада» ОСОБА_5 підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема вказав, що 26.02.2021 року громадська організація «Антикорупційна правозахисна рада» звернулась до Дніпровської міської ради із інформаційним запитом щодо надання документів, а саме копії рішення Дніпровської міської ради або виконавчого комітету Дніпровської міської ради щодо затвердження проекту «Водоохоронна зона та прибережна захисна смуга р. Дніпро в районі розміщення «Водної станції» за адресою: вул. Набережна Перемоги, 5-Л. Запитуваних документів, в тому числі 10 безкоштовних сторінок надано не було, натомість листом від 04.03.2021 року інформовано запитувача інформація, щодо необхідності сплати рахунку на загальну суму 20,68 грн. Інших звернень до розпорядника інформації не було. Вказані кошти запитувачем не оплачувались, натомість запитувач поскаржився до Уповноваженого Верховної ради України з прав людини щодо відмови у наданні відповідні на інформаційний запит. Вказує, що громадська організація «Антикорупційна правозахисна рада» здійснювала журналістське розслідування на предмет забудови прибережної захисної смуги р. Дніпро, а тому вказані документи необхідні були саме для проведення такого розслідування. Зазначає, що вказані питання мають важливий суспільний інтерес, а тому увесь обсяг інформації мав би бути наданим розпорядником безкоштовно.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, причин неявки не повідомила, належним чином була інформована про дату, час та місце розгляду справи. Її неявка не перешкоджає розгляду справи, представництво її інтересів в судовому засіданні забезпечено адвокатом Селіним Д.А.

ОСОБА_1 надіслала на адресу суду письмові пояснення, де вказує, що факт вчинення правопорушення заперечує повністю. Вказує, що дійсно на адресу міської ради надійшов вищевказаний запит, запитувана інформація складається із 54 сторінок, а тому запитувачу було виставлено рахунок на відшкодування витрат на копіювання інформації на суму 20,68 грн., тобто за 44 сторінки з 54, 10 з яких надаються безкоштовно. Зазначає, що питання щодо надання 10 безкоштовних сторінок запитувачу інформації належним чином не врегульовано. Аналогічно, як і особа, якою складено протокол покликається на Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України №10 від 29.09.2016 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації», де було надано оцінку вказаній проблемі. Вважає, що за таких обставин, в її діях не може бути складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212.-3 КУпАП. Зазначає, що вона діяла у відповідності до вимог Закону та "Порядку відшкодування фактичних витрат на копіювання (сканування) або друк копій документів, що надаються за запитом на інформацію Дніпровською міською радою", що затверджений розпорядженням міського голови від 27.06.0217 року № 655-р, яке є чинним та не оскаржувалось в судовому порядку. Згідно п. 12 цього Положення, 10 безкоштовних сторінок надають одночасно із всією інформацію, після оплати відповідного рахунку. Звертає увагу, що у наданні інформації фактично відмовлено не було, запитувач не вказував на необхідність надання 10 безкоштовних сторінок, після отримання відповіді від 04.03.2021 року. Також вказує на процесуальні порушення під час складання протоколу, зокрема, що такий не був складений впродовж 24 годин з моменту виявлення правопорушення, в протоколі невірно зазначено дату вчинення правопорушення, копії доданих документі незасвідчені належним чином, протокол складено неуповноваженою на те особою, оскільки відсутні належні документи, які б підтверджували повноваження ОСОБА_4 на складання протоколу про адміністративне правопорушення. Додатково вказує, що аналогічні питання щодо надання інформації за запитами належним чином не врегульовані в Секретаріаті Уповноваженого Верховної ради України з прав людини.

Фактично аналогічні доводи озвучив в судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Селін Д.А. Вказує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, а тому просить провадження у справі закрити.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.212-3 КУпАП, порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації є адміністративним правопорушенням, що тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від двадцяти п`яти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес врегульовано Законом України «Про доступ до публічної інформації» (надалі Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 12 Закону, суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

За положеннями ст. 19 Закону, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі. З метою спрощення процедури оформлення письмових запитів на інформацію особа може подавати запит шляхом заповнення відповідних форм запитів на інформацію, які можна отримати в розпорядника інформації та на офіційному веб-сайті відповідного розпорядника. Зазначені форми мають містити стислу інструкцію щодо процедури подання запиту на інформацію, її отримання тощо.

Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (ч. 1 ст. 20 Закону).

В ході розгляду справи суддею встановлено, що 26.02.2021 громадською організацією «Антикорупційна правозахисна рада» направлено інформаційний запит щодо надання копії рішення Дніпровської міської ради або виконавчого комітету Дніпровської міської ради щодо затвердження проекту «Водоохоронна зона та прибережна захисна смуга р. Дніпро в районі розміщення «Водної станції» за адресою: вул. Набережна Перемоги, 5-Л.

Листом від 04.03.2021 за вихідним №2/3-45 Департаментом забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради, за підписом ОСОБА_1 , було надано відповідь, якою вказано запитувачу про необхідність відшкодування фактичних витрат на копіювання (сканування) та друк.

За приписами си. 21 Закону, інформація на запит надається безкоштовно . У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно. При наданні особі інформації про себе та інформації, що становить суспільний інтерес, плата за копіювання та друк не стягується.

До вищевказаної відповіді розпорядника інформації від 04.03.2021 року додано рахунок на загальну суму 20,68 грн. за 44 сторінки тексту.

За наданою інформацією, загальний обсяг запитуваної інформації 54 сторінки.

Вказаний рахунок запитувачем оплаченим не був. Після отримання вказаної відповіді, запитувач не звертався до розпорядника інформації щодо необхідності надання лише безкоштовних 10 сторінок.

Фактично про відмову у наданні, в тому числі 10 сторінок, документів у відповідні не вказано.

Також, як вбачається із тексту запиту, у такому вказано, що інформація необхідна для проведення журналістського розслідування. У вказаному запиті не наводиться обгрунтування щодо того, що запитувана інформація є суспільно важливою, а тому запитувач просить надати таку безкоштовно.

Про відмову в оплаті рахунку запитувач інформації не інформував розпорядника інформації.

Таким чином, станом на сьогоднішні день, запитувач рахунку не оплатив, розпорядник інформації - таку не надав, в тому числі і 10 сторінок із 54.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вже було зазначено, ОСОБА_1 інкримінується неправомірна відмова у наданні інформації за інформаційним запитом.

Разом з тим, Закон не врегульовує питань та не встановлює алгоритму дій для розпорядника інформації у випадку коли така містить більш ніж 10 сторінок, однозначно, що 10 сторінок надаються безкоштовно, водночас не вказано яких саме 10 сторінок (перших, останніх чи інших на вибір розпорядника чи запитувача). Цілком логічно, що це мали б бути перших 10 сторінок, однак виходячи із норм Закону, це можуть будь-які інші сторінки, і Закон не буде це вважати порушенням.

Також Закон не визначає коли саме слід надати 10 безкоштовних сторінок, що призводить до різного трактування та різної практичної реалізації цієї норми: за одним з варіантів ці 10 сторінок розпорядник може (чи зобов`язаний) надати одразу з інформуванням запитувача про необхідність відшкодування витрат на копіювання решти інформації, чи після отримання коштів за рахунком, одночасно із усією інформацією, чи після відмови запитувача в оплаті рахунку за більш як 10 сторінок тексту.

Фактично будь-який із цих варіантів може трактуватись як прийнятий.

Цеж вказано і в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 2 абз. 9): « питання щодо надання розпорядником інформації перших 10 сторінок документа (частини інформації) безкоштовно одночасно з повідомленням запитувача про необхідність відшкодування витрат або повідомленням про відмову в задоволенні запиту у зв`язку з невідшкодуванням відповідних витрат прямо Законом та іншими чинними нормативно-правовими актами не врегульовано.

З даного приводу висловився лише Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові №10 від 29.09.2016 року, де було вказано, що враховуючи міжнародно-правові стандарти у сфері доступу до публічної інформації, вважаємо, що належною практикою є надання за вимогою запитувача перших 10 сторінок безкоштовно одночасно з повідомленням про необхідність відшкодування витрат на виготовлення копій решти документів.

Разом з тим, правопорушенням є невиконання вимог Закону, а не постанов Пленуму будь-якого із судів.

Вказана позиція Пленуму є цілком логічною та вносить певну ясність у дані правовідносини, однак її використання можливе в ході розгляду спорів із суб`єктом владних повноважень щодо наданання/не надання інформації за запитом, але її використання щодо встановлення у діях особи складу адміністративного правопорушення не є можливим.

«Якість законодавства» є вкрай важливою у справах, що стосується притягнення осіб до будь-якої відповідальності.

Так у справі «Сєрков проти України» (п. 51) вказано, що якість законодавства доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні»; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводило до його суперечливого тлумачення судом, стала причиною порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону».

У справі «Новік проти України» (п. 19) ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Волков проти України» (п.п. 170, 171) зазначено, що характеризуючи загальні принципи законності втручання, Суд наголосив на тому, що вислів «згідно із законом» …. також стосується якості закону, вимагаючи, щоб він був доступний для зацікавленої особи, яка, окрім того, повинна мати можливість передбачити наслідки його дії щодо себе, формулювання національного законодавства повинно бути достатньо передбачуваним, щоб дати особам адекватну вказівку щодо обставин та умов, за яких державні органи мають право вдатися до заходів, що вплинуть на конвенційні права особи.

Однозначно, що вищевказані положення Закону, порушення яких інкримінується ОСОБА_1 є неякісними та нечіткими, що, нажаль, є досить системною проблемою для Держави.

При цьому, це проблемне питання існує впродовж достатньо тривалого періоду часу та законодавцем жодним чином не вирішується.

Вказане порушує права усіх учасників відносин у сфері доступу до публічної інформації: як запитувачів, які отримують додаткові труднощі в отриманні інформації, так і посадових осіб розпорядників інформації, свідченням чого є складання відносно останніх протоколів аналогічних даному.

За вищевказаних обставин, зважаючи на не якісне формулювання законодавчих норм, фактичну відсутність у листі від 04.03.2021 року відмови у наданні інформації за запитом, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Згідно п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП слід закрити.

Керуючись ч. 2 ст. 212-3, ст.247, 251, 252, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя О. М. Кіпчарський