П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/751/20

Провадження №3/377/3/21

05 січня 2021 року суддя Славутицького міського суду Київської області Бабич Н.С., без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі справу, що надійшла із Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції ГУ НП в Київській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

-про адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП,-

У С Т А Н О В И ЛА :

Відповідно до протоколу серії АПР 18 №202415 від 02.10.2020, ОСОБА_1 02 жовтня 2020 року, о 14 годині 55 хвилин, перебувала у громадському місці - магазині «Фора», за адресою: м. Славутич, Московський квартал, без засобів індивідуального захисту: маски, распіратора, в тому числі виготовлених самостійно, чим порушила вимоги Постанови КМУ від 22.07.2020 року №6441 від 22.07.2020 року та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

До початку розгляду справи ОСОБА_1 надала заперечення щодо складеного протоколу, в якому заперечила свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, посилаючись на неконституційність введених Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 обмежень прав та свобод.

Дослідивши матеріали справи, вважаю необхідним зробити наступний висновок.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України (стаття 19 Конституції України).

Згідно із статтею 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, надано такі докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №202415 від 02.10.2020, в якому ОСОБА_1 висловила свою незгоду з протоколом, зазначивши, що у торгівельному залі вона знаходилася у масці;

-копію рапорту, яка не посвідчена в установленому законом порядку, старшого інспектора чергового Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області від 02.10.2020, в якому зазначено про надходження 02.10.2020 о 14:20 годині повідомлення від служби 102 за заявою ОСОБА_2 про конфлікт з охоронцями у магазині «Фора»;

-копію рапорту, яка не посвідчена у встановленому законом порядку, начальника СД Славутицького ВП Сірого О.О. від 02.10.2020, у якому зазначено про те, що під час перебування на чергуванні був здійснений виклик за зверненням ОСОБА_2 до магазину «Фора» м.Славутич, Московський квартал;

-копію пояснень ОСОБА_1 , яка не посвідчена в установленому законом порядку, від 02.10.2020, зі змісту яких вбачається, що 02.10.2020, близько 14 години 30 хвилин, під час перебування зі своїм чоловіком ОСОБА_2 у будівлі магазину «Фора» в Московському кварталі м. Славутич охоронець не пустив її чоловіка до торгівельної зали магазину без маски, через що останній викликав наряд поліції. По прибуттю працівників поліції до магазину, її чоловіка та її саму було затримано та доставлено до Славутицького ВП Броварського ВП без пояснення причин;

-письмові пояснення ОСОБА_3 від 04.10.2020, що не містять підпису уповноваженої особи поліції, яка отримала пояснення, з яких вбачається, що він працює начальником служби охорони магазину «Фора», розташованого за адресою: м. Славутич, Московський квартал, 60. 02.10.2020, близько 14 години 20 хвилин, біля входу до торгівельної зали магазину «Фора», він побачив чоловіка, який був без вдягнутої маски, яка б прикривала рот та ніс. З ним була жінка, яка була в масці. По прибуттю працівників поліції останні були затримані працівниками поліції, оскільки відмовились вдягти маски або залишити магазин;

-фотознімок чорно-білого кольору із зображенням двох осіб- чоловіка та жінки у певному приміщенні, інформація про дату здійснення фотознімку та особу, яка його здійснила, на ньому відсутні.

Статтею 44-3 КУпАП (в редакції, чинній на час складення протоколу про адміністративне правопорушення) було передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України « Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція статті 44-3 КУпАП ( в редакції, що діяла станом на час складення протоколу про адміністративне правопорушення) має бланкетний характер, а тому відсилає до нормативно-правових актів, якими установлено правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", інших актів законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно зі ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06.04.2000 карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Пунктом 10 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлено перелік заборон на території України, які діють в період карантину, зокрема: 1) перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно; 2) перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи.

Уповноваженою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковані, як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44 - 3 КУпАП. Ознакою такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути зазначено, яку конкретно заборону відповідного пункту нормативно-правового акту, яким встановлюються правила карантину, порушила особа, щодо якої складено протокол, проте у протоколі не зазначено які саме пункти Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 були порушені.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушено вимоги Постанови Кабінету Міністрів України № 6441 від 22.07.2020 року, якою не встановлено правил карантину та не передбачено жодних заборон.

Виходячи з конституційного принципу поділу влади, завдань та функцій судочинства, будь-яка зміна формулювання суті правопорушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, не допустима і є порушенням встановленого у державі правового порядку, а також порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення достатніх доказів для підтвердження факту вчинення правопорушення, позбавляють права притягнути особу до адміністративної відповідальності. Суд позбавлений права самостійно збирати докази у справі про адміністративне правопорушення. А отже згідно ст. 62 Конституції України відсутність та неповнота доказів трактується на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, складений протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати належним та допустимим доказом вчинення правопорушення, передбаченого статтею 44 - 3 КУпАП (в редакції, чинній на час складення протоколу про адміністративне правопорушення).

За таких обставин відсутні законні підстави для висновку про наявність складу правопорушення у діях ОСОБА_1 та притягнення її до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП ( в редакції, чинній станом на час складення протоколу про адміністративне правопорушення).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного необхідно закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.44-3 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283-284,287 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.44-3 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. С. Бабич