Провадження № 33/824/2109/2021 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 квітня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Савченка С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правовопрушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Києва від 25 січня 2021 року, якою провадження у справі щодо

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

місце роботи і посада: директор Комунального підприємства з

питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ»,

01034, м.Київ, вул.Володимирська 42, кім.320

закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.2123 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2020 року, складеного головним спеціалістом відділу з дотримання прав на доступ до публічної інформації Управління моніторингу прав на звернення та інформацію Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_1 28 квітня 2020 року на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» звернувся до Київської міської державної адміністрації із запитом про надання інформації стосовно обсягу грошових коштів, витрачених Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» на будівництво житлового комплексу з об`єктами соціально - культурного призначення на АДРЕСА_1 , та чи узгоджене витрачання цих коштів на будівництво з відповідним органом управління підприємства (Київською міською радою, її виконавчим органом).

Відповідно до ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету АРК, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; суб`єкти господарювання, які володіють інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією). Згідно п.6 ст.14 вказаного Закону розпорядники інформації зобов`язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Зазначений запит виконувачем обов`язків директора Департаменту будівництва та житлового забезпечення КМДА було передано належному розпоряднику Комунальному

- 2 -

підприємству «Житлоінвестбуд-УКБ». Згідно зі статутом КП «Житлоінвестбуд-УКБ» підприємство засноване на комунальній власності територіальної громади м.Києва, від імені якої виступає Київська міська рада (далі - власник), і безпосередньо підпорядковане Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА). Із вказаного слідує, що запитувана потерпілим інформація безпосередньо стосується розпоряджання комунальним майном (бюджетним коштами) та не може бути обмеженою в доступі.

Листом комунального підприємства № 114/7-55/2 від 06травня 2020 року за підписом директора ОСОБА_2 запитувану інформацію ОСОБА_1 не надано. Своїми діями, які виразилися у ненаданні інформації ОСОБА_1 , директор Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.2123 КУпАП.

Постановою судді Шевченківського районного суду м.Києва від 25 січня 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.2123 КУпАП закрите у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи тримісячного строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

На постанову судді Шевченківського районного суду м.Києва від 25 січня 2021 року потерпілий ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою притягнути до адміністративної відповідальностіза ч.2 ст.2123 КУпАПдиректора КП «Житлоінвестбуд-УКБ» ОСОБА_2 . Скарга мотивована тим, що, закриваючи провадження у справі, суд, всупереч положенням ст.280 КУпАП, не встановив чи було вчинене ОСОБА_2 адміністративне правопорушення та чи винна вказана особа у його вчиненні, що є законодавчо встановленим обов`язком суду. Окрім того, відсутність у постанові констатації винуватості ОСОБА_2 порушує його права як потерпілого, в тому числі право на доступ до правосуддя, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги з огляду на те, що розгляд справи відбувся без його участі, а про існування постанови він дізнався випадково 25 березня 2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. Наведені апелянтомпричини пропуску строку подання апеляційної скарги визнаються судом поважними, а тому на підставі ст.294 КУпАП суд поновлює ОСОБА_1 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Шевченківського районного суду м.Києва від 25 січня 2021 року.

Потерпілий ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час розгляду справи, що стверджується судовою повісткою, направленою на його електронну адресу та повідомленням про її доставку.

Директор КП «Житлоінвестбуд-УКБ» ОСОБА_2 також належно повідомлений про час розгляду справи, що стверджується судовою повісткою, направленою на офіційну електронну адресу КП «Житлоінвестбуд-УКБ» та повідомленням про її доставку.

Учасники справи до суду не з`явилися, причин неявки не повідомили, клопотань про відкладенння розгляду справи не подали, що відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а постанова скасуванню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції зазначив, що факт правопорушення зафіксовано матеріалами справи, а протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст.256 КУпАП.

- 3 -

Водночас суд прийшов до висновку про відсутність у суду права встановити вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження за закінченням строківнакладення адміністративного стягнення, бо поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, що може свідчити про порушення права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте, апеляційний суд не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції і вважає його помилковим.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення.

Пунктом 7 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Правовий аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що застосування п.7 ч.1 ст.274 КУпАП можливе лише у випадку встановлення судом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні такого правопорушення провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.274 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення (правова позиція Верховного Суду в постановах від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16 та від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18).

Отже, аналіз положень ст.38 та п.7 ч.1 ст.247 КУпАП свідчить про те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення. При цьому суд звертає увагу і на те, що закриття справи із підстав, вказаних у п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, наслідком чого була би відсутність підстав для визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Аналогічні висновки містяться у рішеннях ЄСПЛ, який, здійснюючи тлумачення положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказує, що встановлення вини особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, є правильним навіть при закритті провадження у справі за строками давності і не порушує презумпції невинуватості особи (рішення ЄСПЛ від 25 серпня 1987 року «Лутц проти Німеччини»).

Із урахуванням наведеного встановлення вини особи є обов`язковим при доведеності вчинення нею будь-якого адміністративного правопорушення, в тому числі, і у випадку закриття справи із нереабілітуючих підстав.

Викладене у свою чергу свідчить про незаконність оскаржуваної постанови та наявність підстав для її скасування.

- 4 -

Апеляційний суд вважає, що винність директора КП «Житлоінвестбуд-УКБ» ОСОБА_2 як посадової особи у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачного ч.2 ст.2123 КУпАП,підтверджено матеріалами справи. Такий висновок грунтується на наступному.

Частина 2 ст.2123 КупАП передбачає адміністративну відповідальність особи за порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

Умовою відповідальності за ненадання інформації в контексті диспозиції даної норми є сукупність наступних обставин: звернення особи у встановленому порядку із запитом на отримання публічної інформації, віднесення запитуваної інформації до публічної, ненадання публічної інформації розпорядником такої інформації.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію (п.2 ч.1 ст.5 цього Закону).

Відповідно до п.6 ст.14 Закону розпорядники інформації зобов`язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі погреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів (п.2 ч.1 ст.13 Закону), а також суб`єкти господарювання, які володіють інформацією, що становить суспільний інтерес (п.4 ч.2 ст.13 Закону).

Предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо (ч.2 ст.29 Закону).

Як вбачається зі статуту КП «Житлоінвестбуд-УКБ», затвердженого розпорядженням КМДА № 336 від 21 лютого 2002 року (з послідуючими змінами), комунальне підприємство засноване на комунальній власності територіальної громади м.Києва і безпосередньо підпорядковане Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА). Підприємство створене з метою організації проектування та проектування, будівництва, реконструкції, капітального ремонту, введення в експлуатацію об`єктів нерухомості, відчуження об`єктів житлового та нежитлового призначення, залучення коштів фізичних та юридичних осіб для будівництва житла та об`єктів нерухомості у встановленому законодавством порядку, у тому числі об`єктів житлового та нежитлового призначення, що фінансуються Департаментом будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (п.2.1 статуту). Майно підприємства є комунальною власністю територіальної громади м.Києва і закріплене за підприємством на праві господарського відання. Джерелами формування майна

- 5 -

підприємства є в тому числі грошові і матеріальні внески власника, капітальні вкладення і дотації з бюджетів (п.п.3.2,3.4 статуту).

Отже, у розумінні ст.13 Закону КП «Житлоінвестбуд-УКБ» може бути розпорядником інформації стосовно використання бюджетних коштів, а також інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до приписів ч.5 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна.

Доступ до інформації щодо розпорядження комунальним підприємством комунальним майном, зокрема, інформація про використання коштів, розподіл доходів від надання послуг (продукції, товарів), виплати заробітної плати працівникам, використання вкладів та дотацій з бюджетів, інші витрати, може бути обмежено лише за умов, передбачених ч.5 ст.6 Закону. У цьому контексті така інформація є суспільно необхідною, а комунальні підприємства є її розпорядниками відповідно до п.4 ч.2 ст.13 Закону (п.2.4 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду № 10 від 29 вересня 2016 року «Про практику застування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації»).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у постанові від 14 березня 2018 року у справі № 815/1216/16, де Верховний Суд зазначив, що комунальні підприємства створені органом місцевого самоврядування на основі комунального майна та здійснюють свою діяльність від імені територіальної громади, а тому всі прибутки, які отримано комунальними підприємствами від своєї діяльності є також власністю територіальної громади, тобто є бюджетними коштами (комунальним майном). За таких обставин КП «Малиновський ринок» є розпорядником інформації щодо використання бюджетних коштів, яка згідно п.5 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежена у доступі.

З наведеного слідує, що запитувана потерпілим ОСОБА_1 інформація стосовно обсягу грошових коштів, витрачених КП «Житлоінвестбуд-УКБ»на будівництво житлового комплексу на АДРЕСА_1 , та чи узгоджене витрачання цих коштів з відповідним органом управління безпосередньо стосується розпоряджання комунальним майном (бюджетним коштами) і становить суспільний інтерес, а відтак не може бути обмежена в доступі.

В той же час судом встановлено, що листом комунального підприємства № 114/7-55/2 від 06травня 2020 року за підписом директора ОСОБА_2 запитувану інформацію ОСОБА_1 не надано з посиланням на те, що запитувана інформація становить втручання у господарську діяльність комунального підприємства, що є порушенням чинного законодавства.

За таких обставин кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.2 ст.2123 КупАП є правильною, оскільки останній допустив порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме ненадання публічної інформації запитувачу цієї інформації.

У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.2123 КупАП.

Таким чином, на думку апеляційного суду, апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову судді Шевченківського районного суду м.Києва від 25 січня 2021 року скасувати.

Водночас апеляційна скарга в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.2123 КупАП задоволенню не підлягає, оскільки на даний час спливли визначені ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, а тому апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження по справі на підставі п.7 ст.247

- 6 -

КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Шевченківського районного суду м.Києва від 25 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Києва від 25 січня 2021 року щодо ОСОБА_2 скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.2123 КУпАП, а провадження по справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.І.Савченко