ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 312/364/20

провадження № 3/312/10/2021

13 січня 2021 року с. Велика Білозерка

Суддя Великобілозерського районного суду Запорізької області Яцун О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Великобілозерського відділення поліції Енергодарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Інта республіки Комі Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2020 року о 17 годині 40 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї співмешканки ОСОБА_2 та розкидав речі по будинку, що могло спричинити шкоду психологічному здоров`ю останньої.

Норма частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України від 07.12.2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 1 Закону України від 07.12.2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство, це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно статті 3 Закону України від 07.12.2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється зокрема на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

Вина правопорушника ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 629810 від 08.12.2020 року, рапортом начальника СРПП № 3 Великобілозерського відділення поліції Енергодарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Пархоменка Р. від 08.12.2020 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.12.2020 року, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , поясненнями правопорушника ОСОБА_1 , доповідною запискою про результати розгляду повідомлення ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , який підтвердив вчинення ним 08 грудня 2020 року правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника та його відношення до скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку, що необхідно призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

За правилами ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 401, ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 276, 277, 279, 280, 283, 284, 289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та притягнути його до адміністративної відповідальності, призначивши йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу в установлений строк, штраф стягується у порядку примусового виконання постанови у подвійному розмірі.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.О. Яцун