Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1460/21
Провадження № 3/332/653/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 р. суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Яцун О.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій областіпро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює водієм у ПрАТ «ЗАТП 12329», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (інші відомості відсутні),

-за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 088200, складеного 08 квітня 2021 року, 08 квітня 2021 року о 06-32 год. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 20-в, ОСОБА_1 керував маршрутним транспортним засобом РУТА А 0483, д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи регулярні перевезення на міському маршруті № 73. На момент зупинки маршрутного транспортного засобу кількість пасажирів в салоні перевищувала кількість, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу (19 осіб) на 6 осіб, а саме в салоні перебувало 25 пасажирів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пп. 3 п. 8 Постанови Кабінету міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину в скоєному правопорушенні визнав, підтвердивши обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 44-3 КУпАП визнається порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Підпункт 8 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», у порушенні якого обвинувачується ОСОБА_1 , заборонено здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, до протоколу додано рапорт поліцейського та DVD-R диск. З дослідженого судом відеоматеріалу, що додано до протоколу про адміністративне правопорушення, неможливо встановити дійсну кількість пасажирів в салоні транспортного засобу.

Крім того, матеріали справи не містять даних щодо технічної характеристики транспортного засобу, визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, із зазначенням кількості місць для сидіння пасажирів у даному транспортному засобі. Отже, за наявними матеріалами неможливо встановити факт перевищення кількості пасажирів маршрутного транспортного засобу, відповідно до кількості місць для сидіння.

Інших доказів, які б свідчили про скоєння ОСОБА_1 зазначеного адміністративного правопорушення, співробітниками патрульної поліції суду не надано.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20 вересня 2016 року по справі «Karelin v. Russia» заява № 926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому у ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Отже, під час розгляду справи встановлена відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП через порушення ОСОБА_1 п. 3 пп. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 у редакції від 01 квітня 2021 року станом на дату складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Суддя О.С.Яцун