Справа № 161/2618/21
Номер провадження: 3/161/1516/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., за участі захисника адвоката Гринчука І.С. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягувався, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

04.02.2021 року о 20.15 год. в м. Луцьку по вул. Набережна, 38, ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA Cerato, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 , всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України, відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, подав на адресу суду клопотання з проханням розгляд справи проводити у його відсутності за участі захисника, оскільки стан здоров`я унеможливлює його явку до суду (а.с. 47).

Захисник ОСОБА_1 адвокат Гринчук І.С. в судовому засіданні заперечував щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та пояснив суду, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом та 04.02.2021 року о 20.15 год. в м. Луцьку по вул. Набережна, 38, де був зупинений працівниками поліції. В ході спілкування з поліцейськими, останні запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, попри ту обставину, що підстав для такої зупинки не було. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, оскільки це є його правом, а не обов`язком. Поряд з цим, свідків на місці події не було, що свідчить про грубе порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан сп`яніння, а тому здобуті докази є недопустимими. Враховуючи наведене, просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що ОСОБА_1 належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в повній мірі реалізував своє право на захист, а також що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, не передбачається обов`язкова присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Гринчука І.С., дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, беззаперечно підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 113323 від 04.02.2021 року, поліцейським взводу № 1 роти 2 БУПП у Волинській області ДПП ст. сержантом поліції Дровніковим А.М. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

-довідкою УПП у Волинській області ДПП від 05.02.2021 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягався; останній за місцем свого проживання отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 17.08.2018 року та не являється позбавленим права керування транспортними засобами (а.с. 3);

-письмовими поясненнями бланкової форми свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 04.02.2021 року, в яких останні підтвердили факт відмови водія транспортного засобу KIA Cerato, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Зазначене свідки підтвердили особистими підписами (а.с. 4-5);

-відеозаписом із нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського з якого вбачається, що 04.02.2021 року о 20.15 год. в м. Луцьку по вул. Набережна, 38, було зупинено водія транспортного засобу KIA Cerato, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , який рухався в темну пору доби без увімкненого світла фар. Інспектором поліції Дубині Ю,С. було роз`яснено причини зупинки, а саме, що він рухався в темну пору доби без увімкненого світла фар. Щодо наявності в його діях вказаного порушення вимог ПДР України ОСОБА_1 не заперечував. Надалі, патрульний повідомив ОСОБА_1 про те, що він вбачає у нього явні ознаки алкогольного сп`яніння, а також перерахував такі. Як наслідок, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці події, так і в медичному закладі охорони здоров`я, однак від такого в обох випадках останній відмовився. Разом з тим, під час даної розмови ОСОБА_1 перебував на сидіння водія свого автомобіля та спілкувався з патрульним поліцейським через відкрите бокове вікно транспортного засобу, при цьому, двоє свідків знаходилися поруч з ними. За наслідками відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейський повідомив його, що відносно нього будуть складені адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Щодо даної обставини ОСОБА_1 не заперечував, однак оспорював наявність в нього деяких із зазначених інспектором поліції ознак алкогольного сп`яніння. В цей час залучені поліцейськими свідки продовжували перебувати на місці події (а.с. 7).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які були надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду не має, ОСОБА_2 та його захисником вказані докази не спростовані.

Заперечуючи щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його захисник посилався на порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме: що відмова ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду не була зафіксована в присутності двох свідків.

Однак, вищевказані доводи в повній мірі спростовуються дослідженим в ході розгляду справи відеозаписом, на якому зафіксовано факт присутності двох свідків під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також іншими доказами, наявними у матеріалах справи.

Так, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, останні засвідчили як своїми підписами у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1), так і наданими поясненнями (а.с. 4-5).

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. п. 2, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В даному випадку, підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у інспектора поліції були в наявності. Так, інспектором поліції було встановлено, що у ОСОБА_1 відчувається запах алкоголю з порожнини рота, а також спостерігається порушення мови та координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.

Згідно п. п. 6, 7 Розділу І Інструкції, - огляд на стан сп`яніння також проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно п. 6 Розділу ІІ Інструкції, - огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я,був зафіксований в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Вищезазначені обставини в повній мірі та об`єктивно узгоджуються як між собою, так і з обставинами, які зафіксовані на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16.02.2021 року, який набирав чинності з 17.03.2021 року, зокрема ч. 1 ст. 130 КУпАП «Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції» викладено в такій редакції:

«Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Згідно ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Стаття 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, за умови, зокрема, посилення відповідальності за адміністративні правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діяла під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України № 2617-УІІІ від 22.11.2018 року, яка діяла на час вчинення ОСОБА_1 правопорушення), керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.10 ПДР України «водій» це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається з довідки УПП у Волинській області ДПП від 05.02.2021 року Ви ОСОБА_1 за місцем свого проживання отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 17.08.2018 року, а тому останній в розумінні ПДР України є «водієм».

Отже, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності (як інша особи), тягне за собою виключно накладення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік..

При визначенні виду та розміру стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності у сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, майновий стан.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст.ст. 22, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

На переконання суду, правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху.

Зазначене в повній мірі виключає застосування ст. 22 КУпАП при рогляді даної справи.

Враховуючи всі обставини справи, особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Дана міра адміністративного стягнення, на думку суду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 454 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська