Справа № 643/5242/21
Провадження № 3/643/1849/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова

Кононенко Т.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ГУ Держпраці у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до адміністративного матеріалу, ОСОБА_1 будучі директором регіонального управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 41 КУпАП, а саме :

1)порушення вимог статті 6 Закону України «Про відпустки», так основна тривалість щорічної відпустки ОСОБА_2 , як особи з інвалідністю ІІ групи, з 01.06.2017року, не відповідає нормам статті 6 Закону України «Про відпустки», п.2 Положення про відпустки працівників ХРУ Держмолодьжитла додаток № 3 до колективного договору, яким передбачено, що особам з інвалідністю І і ІІ груп надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, а особам з інвалідністю ІІ групи 26 календарних днів. Так за період роботи з 02.11.2007 року ОСОБА_2 надавалася щорічна відпустка тривалістю 24 календарні дні.

2) порушення статті 79 КЗпП України, якою встановлено, що поділ щорічної відпустки на частини будь-якої тривалості допускається на прохання працівника за умови, що основна безперервна її частина становитиме не менше 14 календарних днів. Невикористана частина щорічної відпустки має бути надана працівнику, як правило, до кінця робочого року, але не пізніше 12 місяців після закінчення робочого року, за який надається відпустка. Так, за період роботи ОСОБА_2 надавалися щорічні відпустки частинами, однак, основна безперервна її частина не менше 14 календарних днів становила лише за період роботи 02.11.2008-01.11.2009 з 13.07.2009 по 26.07.2009 (наказ №7к); за період роботи 02.11.2018-01.11.2019 з 25.08.2020 по 11.09.2020 (наказ № 26-к).

Крім того, мають місце факти, що невикористана частина щорічної відпустки надавалася працівнику, не до кінця робочого року, та пізніше 12 місяців після закінчення робочого року, за який надається відпустка, за період роботи 02.11.2018-01.11.2019 надавалася частинами невикористаної відпустки в період з 01.02.2021 по 05.02.2021 року (наказ №1-к)

3) порушення вимог ст.10 Закону України "Про відпустки», якою передбачено, що особі з інвалідністю надаються щорічні відпустки за бажанням працівника в зручний для нього час. Так, адміністрацією ХРУ Держмолодьжитла на підставі заяви ОСОБА_2 від 13.01.2021 року щодо надання йому відпустки строком на 5 днів з 18.01.2021 по 22.01.2021, на 5 днів з 25.01.2021 по 29.01.2021, на 5 днів з 01.02.2021 по 05.02.2021, не надано зазначену відпустку. Згідно з наказом від 27.01.2021 року № 1-К на підставі особистої заяви від 24.01.2021 року ОСОБА_2 надано щорічну відпустку тривалістю 15 календарних днів з 01.02.2021 по 15.02.2021 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу його проживання вказану у матеріалах справи та публікуванням оголошення на сайті суду про виклик, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Строк накладення адміністративного стягнення у вказаній справі закінчився.

Згідно з п.7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає, що справа підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Сплив імперативного строку, визначеного в ст. 38 КУпАП, який не підлягає продовженню чи поновленню, є підставою для прийняття єдиного можливого рішення, згідно з п.7 ст. 247 КУпАП, а саме, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 279, 283, 284, 247 КУпАП-

ухвалив:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 41 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанову може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Постанова виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Суддя Т.О.Кононенко