ПОСТАНОВА

06 січня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б., вивчивши справу за адміністративним правопорушенням, що надійшла 05.01.2021 за територіальною підсудністю з Вінницького міського суду Вінницької області (головуючий суддя- Воробйов В.В.), складеноїВідділом адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1

-за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КпАП України,

УСТАНОВИВ:

05.01.2021 до Вінницького районного суду Вінницької області з Вінницького міського суду надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 126 КпАП України.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №406955 від 25.10.2020, убачається, що 25.10.2020 о 04.35 год. в м. Вінниця, по вул. Коцюбинського, 30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 321104 д.н.з. НОМЕР_1 , відносно якого встановлено постановою державного виконавця від 12.04.2018 ( ВП № 38187382) тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 126КпАП України.

Крім того, з даного протоколу убачається, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , про що також свідчить наявна в матеріалах справи довідка про реєстрацію місця проживання особи ( а.с.15).

Даний протокол надійшов до Вінницького міського суду Вінницької області 17.11.2020 (а.с. 5); прийнятий до провадження- суддею Воробйовим В.В., який призначив судове засідання на 04.12.2020 об 11.45 год. та на підставі заяви про відкладення та ознайомлення захисника Глєбова С.Г. з матеріалами справи, судове засідання відкладено на 21.12.2020 об 11.15 год. ( а.с.9).

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2020 ОСОБА_2 дані адміністративні матеріали направлено на розгляд до Вінницького районного суду Вінницької області.

Згідно зі статтею 7 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Суддя повинен додержуватися присяги (частина шоста статті 56 Закону № 1402-VIII).

За приписами пунктів 1, 2 частини сьомої статті 56 Закону № 1402-VIII суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

У відповідності до положень, викладених в ч. ч.1, 2 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1 129, ч.ч. 1, 2, 3, 4 статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушника. При цьому, відповідно до змісту ст. 257 КУпАП, місце розгляду справи про адміністративне правопорушення визначається особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, яка після його складання, направляє матеріали справи до органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Тобто за даними адміністративними матеріалами діють правила альтернативної підсудності: за місцем вчинення адміністративного правопорушення, за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушника.

Відповідно до ч.1 ст. 257 КУпАП протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Отже, право на надсилання протоколу для розгляду належить особі, яка склала протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

В даному випадку, відділом адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області, зазначена справа направлена саме до Вінницького міського суду Вінницької області 17.11.2020 (за місцем вчинення адміністративного правопорушення) , по якій суддя ОСОБА_2 призначив два судових засідання.

Чинний КУпАП, до якого постійно вносяться зміни за своєю суттю є законом, який поєднує норми матеріального та процесуального права, охоплює всі сфери суспільно-економічного життя і в той же час містить в собі ряд колізійних норм або норм, які не виконуються через їх недосконалість (нікчемних норм), а тому потребує системних законодавчих змін.

Зокрема, законодавець залишив поза сферою свого регулювання питання щодо направлення справ про адміністративні правопорушення з одного суду до іншого.

У справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), рішення від 23.09.1998 (п. 54), Суд наголосив, що «Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія. Вислови «законний» та «згідно з процедурою, встановленою законом», зумовлюють повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права».

В інших рішеннях ЄСПЛ також неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності, зокрема, у п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); у п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06).

Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, виходячи із системного аналізу вказаного законодавства України, правової позиції ЄСПЛ, який за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03), враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (ст. 3 Основного Закону) та який знайшов своє закріплення у судовій практиці КСУ, ВСУ, ВС і прецедентних рішеннях ЄСПЛ, суд приходить до переконання, що зазначена справа про адміністративне правопорушення, для цілей ст. 6 Конвенції (право на справедливий суд), належить до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення.

Відтак, на цю категорію справ поширюється гарантії ст. 6 Конвенції, що, у свою чергу , надає можливість суду застосувати аналогію закону по даній справі , тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема КПК України , яка регламентує подібні відносини, зокрема ч. 2 ст. 34 КПК України , якою установлено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Таким чином, заповнивши прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, оскільки мова у даному випадку не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Тому, для визначення підсудності справ про адміністративні правопорушення, місцевому суду необхідно звернутися з відповідним поданням до суду апеляційної інстанції.

Отже, судом установлено, що дана справа надіслана за підсудністю з Вінницького міського суду Вінницької області до Вінницького районного суду Вінницької області з порушеннями вимог закону, в зв`язку з зазначеним її слід повернути до Вінницького міського суду Вінницької області, де вона спочатку перебувала на розгляді, як слідує з матеріалів даної справи.

Керуючись ч.ч.1,2 ст. 276, 257 КУпАП, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Справуза адміністративним правопорушенням, що надійшла з Вінницького міського суду Вінницької області за адміністративним матеріалом, що надійшов з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КпАП України,- направити для подальшого розгляду до Вінницького міського суду Вінницької області (Вінницька область, м. Вінниця, вул. Грушевського, 17).

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Б. Саєнко