Справа № 946/8625/21
Провадження № 3/946/2644/21
№ 3/946/2645/21
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 жовтня 2021 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі судді Яковенка І.І., розглянув справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 130, ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

ОСОБА_1 , будучи підданим адміністративному стягнення 01.10.2021 р. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 12 жовтня 2021 року о 23:43 годині керував автомобілем «Kia Sorento» номерний знак НОМЕР_2 по вул.Виноградній біля буд. 9 в м. Ізмаїл Одеської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук, але від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Крім того, 12 жовтня 2021 року о 23:43 годині ОСОБА_1 керував автомобілем «Kia Sorento» номерний знак НОМЕР_2 по вул. Виноградній біля буд. 9 в м. Ізмаїл Одеської області, будучи обмеженим в праві керування транспортними засобами відповідно до постанови Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ВП №57202885 від 12.03.2019 р., порушивши вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Притягуваний ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Так, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП 12 жовтня 2021 року притягуваний був повідомлений про те, що справа розглядатиметься Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області судом 26 жовтня 2021 року о 10:00 годині, про що свідчить його особистий підпис у протоколі, копія якого йому була вручена. Зазначені обставини дають змогу суду дійти висновку про наявність даних про своєчасне сповіщення притягуваного ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи. Однак, у судове засідання притягуваний не з`явилася.

Відповідно до даних службової записки керівника апарату суду, з 09 липня 2021 року в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області не здійснюється відправка поштової кореспонденції у зв`язку з відсутністю маркової продукції, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості відкласти судове засідання та здійснити повторний виклик притягуваного.

Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Оскільки є дані про своєчасне сповіщення притягуваного ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Вина ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також у керуванні транспортним засобом під час того, як відносно нього встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 12 жовтня 2021 року о 23:43 годині керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, але відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку. Суд визнає ці докази таким, що складені повноважною особою, а саме поліцейським ОСОБА_2 , який відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП є уповноваженою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у тому числі за ст.130 КУпАП.

Крім того, на відеозаписі події правопорушення з відеотехніки службового транспортного засобу зафіксовано, як автомобіль під керуванням притягуваного ОСОБА_1 рухався, після чого був зупинений поліцейськими. На відеозаписі подій цього правопорушення з однострою поліцейських зафіксовано, що за кермом вказаного транспортного засобу перебував саме притягуваний ОСОБА_1 . Також на відеозаписі події правопорушення зафіксовано, як працівники поліції пропонували притягуваному ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці поліцейським за допомогою технічних засобів або лікарем в медичному закладі, однак притягуваний ОСОБА_1 в обох випадках відмовився від цього.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Зі змісту ч. 1 ст. 266 КУпАП випливає, що оглядові на стан алкогольного сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положенні» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, серед яких запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук, які були виявлені поліцейським у притягуваного ОСОБА_1 , а тому були підставами для проведення його огляду.

Відповідно до п. 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, з сукупності усіх досліджених судом доказів випливає, що ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.5 ПДР, на вимогу поліцейських пройти у встановленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився.

Той факт, що ОСОБА_1 протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується копією постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.10.2021 р., якою ОСОБА_1 було визнано винним та на нього було накладено адміністративне стягнення за вчинення 24.03.2021 р. адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами відповідно до постанови Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби № ВП 57202885 від 12.03.2019 р.

Вказані обставини справи також підтверджуються даними відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення.

Той факт, що відносно ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами підтверджується постановою Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби № ВП 57202885 від 12.03.2019 р.

Отже, аналіз сукупності усіх даних, що містяться в досліджених у суді доказах, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в їх вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до яких, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд також враховує характер вчинених правопорушень, особу винного, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та вважає, що достатнім і необхідним у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП є накладення на ОСОБА_1 основного адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суд не вбачає.

Відповідно до даних довідки старшого інспектора з особливих доручень ВОНС в місті Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП майора поліції від 13.10.2021 р., згідно баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС України, ОСОБА_1 отримав посвідчення подія серії НОМЕР_3 від 23.04.2019 р.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до уваги особу ОСОБА_1 , санкцію ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку про те, що для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання нових правопорушень, буде достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції за вчинене правопорушення, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, з числа передбачених санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме такого стягнення, як адміністративний арешт. Також на ОСОБА_1 підлягає накладенню додаткове обов`язкове адміністративне стягнення у виді позбавленням права керувати транспортними засобами, але суд не вбачає підстав застосовувати інше додаткове стягнення, яке не є обов`язковим, у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

При вирішенні питання про строк додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами суд враховує положення ч. 3 ст. 30 КУпАП, згідно яким, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Тому, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , згідно постанові Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.10.2021 р. будучи позбавленим права керування транспортним засобом на строк один рік, до закінчення строку дії вказаного стягнення вчинив нове адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, за яке судом також застосовується стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, в силу наведеної ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП слід приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ч. 2 ст. 3171 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Тому, з урахуванням того, що постанова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.10.2021 р. набрала законної сили 12.10.2021 р., то станом на день винесення цієї постанови невідбута ОСОБА_1 частина стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за попередньою вказаною постановою складає одинадцять місяців та шістнадцять днів, які в силу ч. 3 ст. 30 КУпАП підлягають приєднанню.

Враховуючи, що санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП встановлений безальтернативний строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тривалістю три роки, а також те, що невідбута ОСОБА_1 частина такого ж стягнення складає одинадцять місяців та шістнадцять днів, то йому в силу ч. 3 ст. 30 КУпАП слід визначити загальний строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тривалістю три роки одинадцять місяців та шістнадцять днів.

У силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року, що складає 454 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП з урахуванням положень ч. 3 ст. 30 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки одинадцять місяців та шістнадцять днів, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І. Яковенко