ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 654/2241/20 Головуючий в І інстанції: Сіянко В.М.
Провадження №33/819/24/21 Доповідач: Литвиненко І.І.
Категорія: ст. 44-3 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року м.Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Литвиненко І.І., за участю ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження з апеляційною скаргою на постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 29 липня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 29 липня 2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Згідно з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 , 27 червня 2020 року близько 12:30 год. в с.Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області по вул. Шкільна, перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи спеціальний статус, чим порушив вимоги Постанови КМУ №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19», спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, та порушення норм матеріального права, просить постанову Голопристанського районного суду від 29 липня 2020 року скасувати і ухвалити нову постанову, якою закрити провадження по справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 послався на те, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а матеріали провадження не містять жодних належних та допустимих доказів його вини.

Також на думку апелянта, накладене на нього судом адміністративне стягнення не є співрозмірним з вчиненим правопорушенням. Звертає увагу на те, що не має судимостей, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, та на сьогоднішній день втратив роботу, а тому стягнення у виді штрафу, розміром 17000 грн. є непомірною сумою.

Крім того апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. У вказаному клопотанні ОСОБА_1 зазначив, що десятиденний строк на апеляційне оскарження ним порушений із поважних причин, оскільки його не було у встановленому законом порядку повідомлено про дату та час розгляду справи, у зв`язку із чим він не приймав участь в судовому засіданні, а про існування постанови дізнався від державного виконавця. Копію постанови отримав поштою 16 листопада 2020 року.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Враховуючи, що розгляд справи судом першої інстанції здійснено без участі ОСОБА_1 , при цьому матеріали провадження не містять відомостей про отримання ним копії оскаржуваної постанови, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст. 251, 252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Вказаних вимог закону під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції було дотримано.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП є законними, обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №275850 від 27.06.2020 року (а.п.3), рапортом (а.п.4).

Так, положеннями ст. 44-3 КУпАП (в редакції Закону № 530-IX від 17.03.2020) передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п. 3 постанови КМУ від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на період дії карантину забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус.

Разом із цим, як вбачається із матеріалів провадження ОСОБА_1 не дотримавшись передбаченої заборони, порушив встановлені постановою КМУ від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» правила, та перебував на вулиці без перелічених документів, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, ґрунтується на належних і допустимих доказах.

Доводи ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю, є безпідставними.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду справи.

Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23,33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин та враховуючи, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відомості про його майновий стан в матеріалах провадження відсутні, з огляду на характер скоєного, вважаю, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Викладені обставини суддя першої інстанції до уваги не взяв, хоча вони в сукупності вказують на малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, що є підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а справа відносно нього закриттю з оголошенням усного зауваження.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 29 липня 2020 року - скасувати, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити ОСОБА_1 усне зауваження, а провадження у справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голопристанського районного суду Херсонської області від 29 липня 2020 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 29 липня 2020 року скасувати, на підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити ОСОБА_1 усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Суддя Херсонського

апеляційного суду (підпис) І.І.Литвиненко