ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2021 Справа №607/1626/21

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Киреньки Г. Я.,

особи яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності Бойка П. В.,

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, неодруженого, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

24 січня 2021 року о 01 год. 50 хв. в м. Тернополі на вул. Кн. Острозького, 31 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився в категоричній формі в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, обставини, зазначені в протоколі, заперечив. Пояснив суду, що 24 січня 2021 року близько 02 год. ночі перебував у м. Тернополі та очікував товариша, при цьому знаходився на пасажирському сидінні спереду в автомобілі ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований по вул. Кн. Острозького. Транспортний засіб стояв нерухомо, двигун не працював. По приїзду працівників патрульної поліції, після вимоги останніх вийти з автомобіля, на нього безпричинно було складено протокол за непрацюючий правий стоп та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на що він відмовився мотивуючи це тим, що транспортним засобом він не керував, є його пасажиром, а відтак необхідності у проходженні такого огляду немає. Просить врахувати суд, що рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 16 березня 2021 року у справі №951/154/21 було скасовано постанову серії ДП18 №784170, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки в ході судового розгляду не встановлено та не підтверджено факт того, що він керував транспортним засобом 24 січня 2021 року близько 02 год. по вул. Острозького в м. Тернопіль.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 підтримав пояснення ОСОБА_1 та зазначив, що матеріалами справи не підтверджено факт керування особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, транспортним засобом за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому просить суд закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 038659 від 24 січня 2021 року, ОСОБА_1 інкриміновано порушення п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій на вимогу поліцейського повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та за порушення вказаної вимоги передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з визначенням термінів, наведеному у п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом,тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Також відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», вбачається, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись, на що звертав свою увагу Пленум Верховного Суду України в п. 27 Постанови від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

З оглянутого в судовому засіданні диску з відеозаписом із відеореєстратора службового автомобіля працівників патрульної поліції та нагрудних камер поліцейських, що долучений до матеріалів справи, не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, адже з нього слідує, що працівники патрульної поліції зупинку транспортного засобу не здійснювали, а підійшли до припакованого автомобіля в салоні якого на пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_1 . Тобто, факт керування транспортним засобом, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, даним відеоматеріалом не підтверджується.

Також у судове засідання для допиту в якості свідків було викликано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 письмові пояснення яких містяться в матеріалах справи, з яких випливає наступне. 24 січня 2021 року близько 02 год. 15 хв. по вул. Кн. Острозького, 31 в м. Тернополі до них звернулися працівники патрульної поліції з проханням бути присутніми під час проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, який зі слів патрульних керував транспортним засобом ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 . Вказаними поясненнями засвідчено факт відмови останнього від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Проте, незважаючи на те, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомлялися належним чином про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, в зал суду не з`явилася та не повідомили про причину неявки, чим проігнорувала вимогу суду.

З огляду на викладене, суд не бере до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які наявні в матеріалах справи, як належний доказ, оскільки особи свідків не встановлені належним чином. З їх пояснень не вбачається, хто саме керував транспортним засобом, адже свідки не засвідчили факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а лише здійснили посилання на вказівку патрульних поліції, які стверджували, що останній здійснював керування автомобілем.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17 зробив висновок про те, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

За вказаних обставин суд оцінює пояснення свідків, які приєднано до протоколу про адміністративне правопорушення, як неналежний доказ у справі, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.

Також в ході судового розгляду судом неодноразово здійснювалися виклики в судове засідання працівників патрульної поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , однак вони в судові засідання не з`явилися, пояснень по суті протоколу не надали, хоча повідомлені належним чином про час, дату та місце судового засідання про що в матеріалах справи є докази як вручення поштових відправлень так і їх повернення.

Як випливає з матеріалів справи, а саме з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №784170 від 24 січня 2021 року причиною зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 було порушення останнім ПДР України, зокрема водій керував транспортним засобом, на якому в темну пору доби не працювала права лампа стоп сигналу, а також при перевірці документів встановлено, що водій керував транспортним засобом без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 31.4.3 та п. 2.4а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП.

Однак, рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 16 березня 2021 року у справі №951/154/21, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №784170 від 24 січня 2021 року скасовано, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП закрито, оскільки в ході судового розгляду не встановлено та не підтверджено факт керування останнім транспортним засобом.

Рішенням Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, встановлено, що фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Отже, подію та склад правопорушення можуть підтвердити чи спростувати лише належні та допустимі докази.

Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за цією частиною статті настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння (п. 2.5 ПДР).

Водночас, в ході дослідження матеріалів судом встановлено, що дані зазначені у протоколі щодо обставин скоєння адміністративного правопорушення не відповідають наявним доказам, зокрема не підтверджено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а відтак вимоги інспекторів поліції щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння, від якого останній відмовився, не можуть вважатись обґрунтованими. Інших належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у матеріалах справи не має.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, встановлені обставини справи, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого даною статтею.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська