Справа № 206/1308/21
Провадження № 3/206/586/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Сухоруков А.О., розглянувши матеріали справи про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2021 року о 23 год. 20 хв. в м. Дніпро по вул. Виставочна, буд.12, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ, 2107» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим порушив ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином сповіщеним про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення (розписався в протоколі в графі ознайомлений з часом та місцем розгляду справи) та шляхом направлення судової повістки, до суду не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляв.

Наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади;важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п.41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п.27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Тому, враховуючи викладене, на підставі ч.1 ст.268 КУпАП, вважаю за можливе розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Надаючи адміністративно-правову кваліфікацію діянням ОСОБА_1 , суддя враховує, що за протоколом про адміністративне правопорушення діяння останнього кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, який набрав чинності 01 липня 2020 року, статтю 130 КУпАП викладено в новій редакції, яка не передбачала відповідальності за керування транспортним засобом особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Законом України від 7 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесено зміни в Закон №2617-VIII, якими повернуто попередню редакцію статті 130 КУпАП, тобто, встановлено відповідальності за керування транспортним засобом особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Виключено пункт 171 (тобто виключено статтю 286-1 КК України) та підпункт 2-4 пункту 1 (тобто виключено викладення статті 130 КУпАП в новій редакції).

Таким чином, з 03 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII. Отже, на даний час та станом на день керування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, статтею 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, вважаю що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена у повному обсязі та підтверджується зібраними у справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №121193 від 17.03.2021 року.

- рапортом інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції від 17.03.2021 року.

- відеозаписом події, яка міститься на диску у конверті, що приєднано до матеріалів справи.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують відповідальність, та обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Отже, виходячи з викладеного, та враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, слід визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , (який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , (який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір на користь держави у розмірі 454 гривень 00 копійок.

Постанова набирає чинності після закінчення строку, встановленого на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя А.О. Сухоруков