Справа № 442/6390/20 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 33/811/250/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лучківа Андрія Володимировича, розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм «МПП «Вітязь», на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 жовтня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в :

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору на користь держави.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 12 жовтня 2020 року о 06 год. 55 хв. в м.Стебник по вул..Грушевського, водій ОСОБА_1 , здійснюючи регулярні перевезення пасажирів, автобусом марки БАЗ А 079, д.н.з. НОМЕР_1 , по маршруту №174, перевозив на 10 пасажирів більше, ніж передбачена кількість місць для сидіння технічними характеристиками транспортного засобу, чим порушив вимоги п..11 підп.2 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 жовтня 2020 року, скасувати зазначену постанову, а провадження у справі відносно нього закрити.

В обґрунтування покликається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що в матеріалах справи наявна повістка, яку він н отримував і не міг знати про час і місце розгляду справи, щоб подати докази і спростувати складений відносно нього протокол. Вказує, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення чекав на якесь повідомлення від відповідних органів, проте жодного повідомлення так і не отримав. Лише після отримання з Дрогобицького ВДВС постанови про відкриття виконавчого провадження звернувся за правовою допомого в отримав роз`яснення щодо алгоритму подальших його дій.

Звертає увагу, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом допущено порушення, а саме неповно з`ясовано обставини справи, які вплинули на правильність прийняття рішення, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості апелянта у вчинення правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема до матеріалів справи не долучено відомостей про технічні характеристики транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 та реєстраційні документи на цей транспортний засіб, на підставі яких модна зробити висновок про дозволену для перевезення кількість пасажирів.

Крім цього, зазначає, що з долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції видно що в автобусі перебувають пасажири, які стоять працівники поліції зупинили транспортний засіб за 100 м до зупинки громадського транспорту, до цього моменту пасажири встали зі своїх місць і направились до дверей щоб покинути салон автобусу, на відео працівник поліції заходить лише в задні двері і не видно чи в середині салону і на початку всі сидячі місця зайняті. Таким чином, апелянт вважає, що наявного відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 здійснював регулярні перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті №174, в кількості більшій ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, а саме на 10 пасажирів більше, тобто зазначений доказ не може бути визнаний належним та допустимим доказом в цій справі, а також в матеріалах справи відсутня інформація про кількість пасажирів, яку дозволено перевозити.

Наголошує, що в доданих до протоколу матеріалах відсутні докази щодо кількості пасажирів, яких перевозив ОСОБА_1 , жодних письмових пояснень пасажирів, свідків з цього приводу в матеріалах справи немає.

На переконання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 неможливо встановити точну кількість пасажирів, яких він перевозив і чи ним було порушено п.п.2 п.11 постанови КМУ від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторно хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2»

Крім цього, апелянт звертає увагу, що він не є суб`єктом вчиненого правопорушення, оскільки в справі відсутні докази про те, яким нормативним актом на нього покладено обов`язок організації та контролю кількості пасажирів в транспортному засобі, тобто відсутня посадова інструкція стосовно ОСОБА_1 як водія маршрутного таксі.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лучківа А.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення з наступних підстав.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення була допущена неповнота з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Допущена судом першої інстанції неповнота з`ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, диспозицією ст.44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно п.п.2 п.11 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на період дії карантину забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно.

Однак, до матеріалів справи не долучено відомостей про технічні характеристики транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , і реєстраційні документи на цей транспортний засіб, на підставі яких можна зробити висновок про дозволену для перевезення кількість пасажирів.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи поліцейськими відеозапису салону автобуса, з останнього неможливо встановити, що саме такі зроблено у автобусі марки БАЗ А 079, д.н.з. НОМЕР_1 , по маршруту №174, яким керував ОСОБА_1 , та не можливо встановити, яка саме кількість пасажирів перевозилась.

Крім цього, в доданих до протоколу матеріалах відсутні докази щодо кількості пасажирів, яких перевозив ОСОБА_1 , жодних письмових пояснень пасажирів, свідків з цього приводу в матеріалах справи немає.

Будь-яких інших доказів щодо кількості пасажирів, які перевозив водій ОСОБА_1 12.10.2020 до матеріалів справи працівниками поліції не долучено.

Таким чином, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення та визнані судом першої інстанції доведеними обставини, а саме перевезення пасажирів на перевезення пасажирів автобусом марки БАЗ А 079, д.н.з. НОМЕР_1 , по маршруту №174, в кількості більшій ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічними характеристиками транспортного засобу (більше на 10 пасажирів), не підтверджуються наявними у справі фактичними даними, а тому наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП не можна вважати доведеною.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні, належні та допустимі докази, які поза розумним сумнівом підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому постанова підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, а провадження у цій справі - закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк