Провадження № 33/824/1155/2021 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., за участю: представника Київської митниці Держмитслужби Короля Л.І., захисника Гурової К.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника Київської митниці Держмитслужби на постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Білорусь, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України, накладене стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700 грн;

вилучену валюту у розмірі 1 100 доларів США повернуто ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 07 жовтня 2020 року, о 10 годині 00 хвилин, на митному посту «Аеропорт Київ «Жуляни», прилетівши до України з Польщі, обрав проходження митного контролю в каналі, позначеному символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягали письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадали під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення. У ході митного огляду ручної поклажі ОСОБА_1 було виявлено 12 900 доларів США. Із виявленої суми ОСОБА_1 було пропущено 11 800 доларів США, а за протоколом про порушення митних правил вилучено 1 100 доларів США.

У апеляційній скарзі представник Київської митниці Держмитслужби вказав на необґрунтованість висновків судді суду першої інстанції про відсутність підстав для конфіскації вилученої у ОСОБА_1 валюти. Вважав, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України, які проявилися у переміщенні через митний кордон України валюти у розмірі, який перевищував максимально дозволений Постановою Правління НБУ № 5 від 02.01.2019 року без письмового декларування. Звернув увагу на те, що чинним законодавством України не передбачено можливості звільнення правопорушника від застосування щодо нього обов`язкового стягнення. Просив постанову скасувати в частині повернення ОСОБА_1 валюти у розмірі 1 100 доларів США та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України та накласти стягнення у виді конфіскації затриманої валюти у розмірі 1 100 доларів США.

Вислухавши пояснення:

представника Київської митниці ДФС України, який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

захисника, яка доводи апеляційної скарги вважала необґрунтованими, просила залишити її без задоволення, а постанову судді без зміни;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду в частині обставин вчинення порушення митних правил, винності ОСОБА_1 у його вчиненні, правильності кваліфікації його дій за ст. 471 МК України та накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу учасниками судового розгляду не оскаржуються.

Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність постанови в частині не накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді конфіскації іноземної валюти у розмірі 1100 доларів США, то вони є обґрунтованими.

Рішення про не застосування щодо ОСОБА_1 стягнення у виді конфіскації валюти суддя місцевого суду мотивував тим, що грошові кошти у розмірі 1100 доларів США є значною сумою для ОСОБА_1 , а тому застосування стягнення у виді конфіскації цієї валюти призведе до накладення на нього індивідуального надмірного тягаря.

Між тим, ці висновки судді не ґрунтуються на матеріалах справи і погодитись із ними не можливо.

Суд звертає увагу на те, що санкцією ст. 471 МК України конфіскація товарів-безпосередніх предметів порушення митних правил передбачена як обов`язкове стягнення у випадку переміщення через митний кордон товарів заборонених до переміщення через митний кордон України. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 196 МК України товари, що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог МК України та інших законів України відносяться до товарів, заборонених до переміщення через митний кордон України. Наведене дає підстави стверджувати про те, що готівкові валютні кошти, які ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України з порушенням вимог ст. 471 МК України відносяться до товарів заборонених до переміщення через митний кордон України, а тому вони підлягають обов`язковій конфіскації. При цьому суд звертає вагу на те, що ОСОБА_1 не надано жодного доказу на підтвердження покладення на нього індивідуального надмірного тягаря у випадку застосування стягнення у виді конфіскації вилучених у нього готівкових валютних коштів у розмірі 1100 доларів США, реальності такого тягаря, обставин його виникнення та його проявів. Суд звертає увагу на те, що суддею місцевого суду будь-яким чином не були мотивовані його висновки в частині покладення на ОСОБА_1 такого тягаря у випадку конфіскації затриманої у нього валюти та не наведені докази, якими би ці висновки обґрунтовувались. Пославшись на відповідне рішення ЄСПЛ суддя місцевого суду не звернув уваги на те, що вирішення питання про покладення на особу індивідуального надмірного тягаря відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року носить індивідуально визначений характер. Це дає підстави стверджувати те, що у кожному конкретному випадку наявність такого тягаря повинна обґрунтовуватись доказами, зібраним відповідно до вимог закону.

Неврахування цих обставин призвело до ухвалення суддею місцевого суду рішення про незастосування щодо ОСОБА_1 стягнення у виді конфіскації грошових коштів - безпосередніх предметів порушення митних правил, яке не ґрунтується на вимогах закону. У зв`язку із цим постанова судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 у частині стягнення підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі, визначеному суддею місцевого суду з конфіскацією затриманої іноземної готівкової валюти у розмірі 1100 доларів США.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст.ст. 462, 487 МК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби задовольнити.

Постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати в частині стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 за ст. 471 МК України стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. із конфіскацією затриманої іноземної валюти у розмірі 1100 доларів США.

В решті постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ігнатюк О.В.