Справа № 212/8401/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2021 року м. Кривий Ріг
Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Власенко М.Д., розглянувши матеріали про адміністративні правопорушення, які надійшли з ППП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
за ч. 3 ст. 130,ч.3 ст.126 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
У зв`язку з тим, що вказані правопорушення вчинені однією і тією ж особою, перебувають в провадженні одного судді і підлягають одночасному розгляду одним і тим же органом, зазначені справи слід об`єднати в одне провадження, надавши їм єдиний номер.
При складанні протоколів про адміністративне правопорушення особі, що притягується до адміністративної відповідальності були роз`яснені вимоги ст. 268 КУпАП України й зміст ст. 63 Конституції України.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, при цьому був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, неодноразово викликався судом, крім того був обізнаний про складання всіх протоколів, проте ОСОБА_1 клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду він не направив, причини неявки суду не повідомив.
Так, в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи достеменно обізнаним про складання щодо нього протоколів про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу або заяв про відкладення судового розгляду, при цьому присутність такої особи не є обов`язковою, в розумінні ч.2 ст.268 КУпАП, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .
Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.
Частина 3 ст. 130 КУпАП визначає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначає, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини (далі - ЄКПЛ) та основних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Європейський суд з прав людини приділяє особливу увагу дотриманню аналізованих принципів як невід`ємної складової права на справедливий суд, практичне застосування яких відбувається при досліджені доказів та оскарженні невмотивованих рішень суду, коли влучні аргументи сторін судом просто проігноровані.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatismutandis рішення у справах: OZTURK v. GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53 та Швидка проти України від 30.10.2014 року), справи про адміністративні правопорушення даної категорії, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.
Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відтак, на всі стадії оскарження у судах постанов у справах даної категорії на позивачів (осіб, яких притягнуто до адміністративної відповідальності) поширюються всі гарантії статті 6 ЄКПЛ.
Рішенням у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії» від 23.05.1993 р. ЄСПЛ вказав, що принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, а також, що вкрай важливо, відповісти на них.

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» від 1.07.2003 р. (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36).

Оскільки за змістом ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, а юрисдикція їх поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, ключову роль у забезпеченні ефективного захисту прав і свобод громадян на національному рівні відведено саме судам.

Детально вивчивши та дослідивши матеріали справи та надані докази, суддя дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у судовому засіданні встановлена та підтверджується наданими до справи доказами, а саме:

- протоколом серії ДПР18 № 048284 від 09.11.2020 року про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 09.11.2020 року о 22 год.40 хв. в м. Кривий Ріг Покровський р-н, по вул.. Едуарда Фукса, буд.27 керував транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці, які не реагують на світло, порушення мови, поведінка яка не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду встановленому законом порядку на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків (а.с. 1);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3408662, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП у зв`язку з тим, що 09.11.2020 о 23.26 год. останній керував по вул.. Едуарда Фукса, буд.27 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області транспортним засобом будучи позбавленим прав керування (а.с. 5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09.11.2020 року, згідно якого огляд ОСОБА_1 не проводився (а.с. 6);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 які кожен окремо вказали, що 09.11.2020 були запрошені працівниками патрульної поліції у якості свідків для підтвердження того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку для встановлення стану наркотичного сп`яніння, виявленого у водія (а.с. 3,4);

- рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП капрала поліції Неділько В.О. відповідно до якого, під час несення служби в складі автопатруля Буран 107 09.11.2020 року по вул. Едуарда Фукса, буд.27 у м. Кривому Розі було зупинено транспортний засіб ChevroletLacetti, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме : зіниці, які не реагують на світло, порушення мови, поведінка яка не відповідає обстановці. На законну вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків (а.с. 7);

- CD - диском, який оглянуто та безпосередньо досліджено суддею, у якому чітко зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом ChevroletLacetti, д.н.з. НОМЕР_1 , його відмову від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, ознайомлення ОСОБА_1 з правами та обов`язками передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КупАП(а.с. 11);

- довідкою поліцейського взводу № 3 роти № 1 батальйону № 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капрала поліції Солодкого Д.. від 10.11.2020 року, з якої вбачається, що громадянин ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 , транспортний засіб належить ОСОБА_4 (а.с. 10);

- картками обліку адміністративних правопорушень про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності 07.10.2020 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 130 КУпАП та 16.09.2020 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 130 КУпАП (а.с. 8-9).

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 3 ст. 126 КУпАП, доведена та підтверджується: протоколом серії ДПР18 №048283 від 09.11.2020 року, постановою Державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Федоровської О.С. від 18 березня 2019 року (провадження №55555256), за змістом якої, ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. При цьому, ОСОБА_1 достаменно обізнаний про наявність такого обмеження, що він підтвердив працівникам поліції під час складення відповідних протоколів.

Виходячи із вищевикладеного, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП у суді встановлена та доведена беззаперечними доказами.

Частиною 2 ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Враховуючи, викладене, обставини та характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , повторності притягнення до адміністративної відповідальності протягом року за аналогічні правопорушення, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.3 ст.130 КУпАП, ч. 3 ст. 126 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру адміністративного стягнення, суддя приймає до уваги характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а саме особливу суспільну небезпеку, а також особу правопорушника, обставини справи в їх сукупності, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП, як за більш серйозне правопорушення, без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки відповідно до довідки адмінпрактики ППП УПП в м. Кривий Ріг, ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами.

Також, відповідно до роз`яснень викладених у п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати такий вид адміністративного стягнення як позбавлення права керувати транспортними засобами й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права. Такий вид адміністративного стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу не можна накладати на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Враховуючи, що транспортний засіб «ChevroletLacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , належить ОСОБА_4 , тому до правопорушника не може бути застосовано додаткове адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 24, 130, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя

постановив:

Об`єднати справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , справа № 212/8401/20, провадження № 3/212/43/21, справа ?№ 212/8402/20, провадження № 3/212/44/21, присвоївши їм єдиний номер - справа №212/8401/20, провадження № 3/212/43/21

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень (сорок тисяч вісімсот) гривень без оплатного вилучення транспортного засобу та без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: М.Д. Власенко