Справа № 567/1208/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Венгерчук А.О., при секретарі Войтко А.Г., за участі захисника - адвоката Бойка В.Ф., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Острозького відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Острозьким РВ УМВС України в Рівненській області 25.01.2007, не працюючого

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені)

встановила:

11.11.2020 близько 12 год. 10 хв. в с.Розваж по вул.Центральна ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Ауді 80, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість. Від проходження медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі КП Острозька ОПЛ, в присутності двох свідків, відмовився.

В суді ОСОБА_1 та його захисник адвокат Бойко В.Ф. вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнали. ОСОБА_1 пояснив, що 11.11.2020 він керував автомобілем марки Ауді 80, реєстраційний номер НОМЕР_2 , і був зупинений працівниками поліції, які висловили припущення відносно того, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, та запропонували проїхати в лікарню для проходження тесту, на що він відмовився, оскільки жодного разу не вживав наркотичних речовин. Вказав, що працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, йому не було запропоновано пройти жодних тестів.

Адвокат Бойко В.Ф. вказує, що вини ОСОБА_1 в судовому засіданні не доведено, оскільки протокол про адміністративне правопорушення містить ряд недоліків, а матеріали справи не містять достатньо доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки у протоколі не вірно вказаний час вчинення правопорушення. З відеозапису встановлено, що поліцейським не дотримана процедура проведення огляду ОСОБА_1 , не пояснив в чому полягало проведення експертизи, та не було запропоновано пройти тест на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, як це передбачено ст.266 КУпАП, тому заявив клопотання про закриття провадження.

Також, заявляв клопотання про направлення справи прокурору, для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП (в редакції КУпАП до 01.07.2020) настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

01.07.2020 набрав чинності Закон від 22.11.2018 № 2617-VIII, яким запроваджується інститут кримінальних проступків. Зокрема, кримінальним проступком стало і управління транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння. Кримінальний кодекс України був доповнений ст. 286-1, яка і передбачала настання кримінальної відповідальності за керування транспортними засобами у стані сп`яніння або за відмову від проходження огляду.

Оскільки 01 липня набрав чинності Закон про кримінальні проступки, було скасовано адміністративну відповідальність за керування у стані сп`яніння.

На час складання протоколу про адміністративне правопорушення - 11.11.2020, записана в тексті Кодексу про адміністративні правопорушення ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону № 2617-VIIІ від 01.07.2020) стосувалась судноводіїв. Проте, фабула адміністративного правопорушення у протоколі серія ДПР18 № 438380 від 11.11.2020 викладена в редакції до 01.07.2020.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення.

Відповідно до цієї норми - адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Кодексом про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення, а також змісту постанови в справі про адміністративне правопорушення. У цих процесуальних документах повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема про місце і час вчинення правопорушення, його суть, дані про свідків і потерпілих, їх пояснення.

З 01.07.2020 набув чинності Закону України від 22.11.2018 № 2617-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIIІ), який криміналізував поставлені у провину водію дії.

Законом України від 17.06.2020 № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 720-IX) внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак відновлена адміністративна відповідальність за ці дії; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак відбулася декриміналізація цих дій. Даний закон набрав чинності 03.07.2020.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як роз`яснено в рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99(справа №1-7/99) в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Відповідно ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Порівняльний аналіз ст.58 Конституції України та ст.8 КУпАП дає підстави для висновку про те, що ст.8 КУпАП повністю відтворює зміст ст.58 Конституції України і є механізмом для застосування зворотної дії закону в часі на практиці і реалізується із урахуванням ст.247 КУпАП та регулюється відповідними положеннями процесуальних норм КУпАП.

Зважаючи на викладене, акт, який до 01.07.2020 встановлював адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння (ст. 130 КУпАП в редакції до 01.07.2020), з 01.07.2020 був скасований Законом № 2617-VIIІ з одночасною криміналізацією цих дій у ст. 286-1 КК України.

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративну відповідальність складається із цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону №720-IX відновлена адміністративна відповідальність, за дії які охоплювались старою редакцією ст. 130 КУпАП, яка існувала до 01.07.2020. Тобто з 01.07.2020 став діяти, окрім Кодексу, в якому зазначено про відповідальність судноводіїв, Розділу І Закону № 720-IX, в якому передбачено відповідальність водіїв, які керують транспортними засобами у стані сп`яніння, що узгоджується зі ст.2 КУпАП, яка говорить, що не тільки Кодексом передбачається відповідальність, але і Законом, вищенаведеним.

Хоча в диспозиції ст.130 КУпАП, яка існує в Кодексі не прописано відповідальність водіїв транспортних засобів, але така відповідальність прописана в Законі № 720-1Х і цей закон не скасовано, а обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до п.6 ст.247 КУпАП, є скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

Із зазначеного слідує, що провадження у даній справі про адміністративне правопорушення не підлягає закриттю на підставі п.6 ст.247 КУпАП, оскільки протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться в провину скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП після 03.07.2020, а лише в період з 01.07.20.2020 по 03.07.2020 було декриміналізовано дії оговорені ст.130 КУпАП і адміністративну відповідальність за це було виключено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617VIIІ від 22.11.2018, що набрав чинності 01.07.2020.

Суд вважає, що провадження в цій справі не підлягає закриттю на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням 01.07.2020 акту, який встановлював адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, як і не підлягає направленню даних матеріалів прокурору, як про це заявив клопотання захисник.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення від 11.11.2020 серія ДПР18 №438380, та матеріалами справи, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 11.11.2020, рапортом поліцейського від 11.11.2020, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 11.11.2020 відповідно до яких вони були присутні під час того, коли ОСОБА_1 відмовився від проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі КП Острозька ОПЛ РОР, та при складанні протоколу працівниками Острозького ВП на вказаного водія.

Крім того, слід зазначити, що процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок).

Зокрема, пунктом 3 Порядку передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я (далі МОЗ) і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з пунктом 10 Порядку огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання Міністерством охорони здоров`я України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє, цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Аналіз вказаних нормативних актів свідчить, що у разі виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння співробітниками поліції огляд на місці зупинки транспортного засобу не проводиться, для проведення огляду водій відразу направляється до найближчого закладу охорони здоров`я. Тому слід відмовити адвокату Бойко В.Ф. в задоволенні клопотання про закриття провадження з цих підстав.

Порушень працівниками поліції вимог Інструкції «Про виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а також вимог чинного законодавства, які б могли стати підставою для закриття справи, не встановлено.

Також, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З зазначених матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши усі обставини справи у їх сукупності, приходжу до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і доводи ОСОБА_1 та його захисника в судовому засіданні не спростовують заперечення вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, відповідно до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Відповідно до довідки Острозького відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області від 16.11.2020 №6254/202/01/12/2020, згідно електронних баз Острозького відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_1 протягом року притягався до адміністративної відповідальності 11.11.2020 за ч.1 ст.121, ч.5 ст.121, ст.125 КУпАП (штраф 340 грн.).

Згідно електронної бази даних гр. ОСОБА_1 отримав посвідчення водія 26.06.2008 серії НОМЕР_3 .

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, на якому зафіксовані події, які мали місце 11.11.2020, суд пересвідчився у тому, що в присутності двох незалежних свідків, які зафіксовані на відеозаписі, працівники поліції, на місці зупинки транспортного засобу пропонували ОСОБА_1 пройти тест на визначення стану наркотичного сп`яніння, на що останній відмовився від проходження огляду та відмовився від доставлення його у медичний заклад з метою здачі відповідних біологічних зразків для визначення стану наркотичного сп`яніння. Окрім того, із вказаного відеозапису чітко встановлено, що працівник поліції, у присутності двох незалежних свідків, пропонував ОСОБА_1 пройти тест на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі в який вони його зобов`язалися доставити, на що останній відмовився, що також зафіксовано на відеозаписі.

Крім того, даними вказаного відеозапису спростовуються доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бойка В.Ф., а заперечення ними обставин справи у судовому засіданні, розцінюю як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Також, слід відмовити у задоволенні клопотання про виклик свідків, оскільки свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 чітко зафіксовані на дослідженому в судовому засіданні відеозаписі та з нього встановлено, що останні повністю назвали свої анкетні дані і були представлені для ОСОБА_1 та були свідками того, як ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, про що особисто засвідчили у письмових поясненнях, а порушень працівниками поліції вимог Інструкції «Про виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а також вимог чинного законодавства, які б могли стати підставою для допиту їх у судовому засіданні як свідків, не встановлено. Тому подання клопотання про виклик свідків розцінюю як затягування розгляду справи.

Також в судому засіданні приймається до уваги твердження захисника про те, що у протоколі невірно вказаний час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , однак вказана обставина не спростовує факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_1 повністю підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, та в судовому засіданні з досліджених доказів встановлено, що ОСОБА_1 , як особа, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення береться до уваги те, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, до адміністративної відповідальності притягується не вперше.

Враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, обставини справи, з урахуванням санкцій ч.1 ст.130 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік у межах санкції, визначеної ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Крім того, згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 8, 24, 36, 40-1, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір",-

постановила:

визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що складає 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню з ОСОБА_1 в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме: в сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови буде виготовлено 13 січня 2021 року.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.