Справа № 442/7769/21
Провадження №3/442/2875/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 жовтня 2021 року суддя Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області Крамар О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

?ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 29.09.2021 о 01 год. 21 хв. в м.Стебник по вул..С.Стрільців, 2, керував транспортним засобом ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі. Згідно висновку медичного огляду № 269, виданого 29.09.2021 КНП «Дрогобицька міська лікарня № 1» Дрогобицької міської ради, ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 та його захисник Чеботар Є.О.. провину у вчиненому не визнали з підстав викладених у письмовому запереченні.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, перевіривши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

29.09.2021р. приблизно о 01:35 год. ОСОБА_1 , рухався на власному, технічно справному автомобілі ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Січових Стрільців, що у м Стебнику Львівської області. Зі слів ОСОБА_1 , його на зазначеній вулиці зупинили поліцейські Дрогобицького відділу поліції на службовому автомобілі без включених проблискових маячків, причину зупинки не повідомили та не представились. Його прохання повідомити про причину зупинки як це передбачено чинним законодавством України та практикою Верховного Суду, працівники поліції проігнорували та почали вимагати пред`явити посвідчення водія, технічний паспорт автомобіля та страховий поліс. Згодом, працівники поліції сказали йому, що їм не подобається його зовнішній вигляд та повідомили про необхідність проїхати до лікарні для відібрання зразків на виявлення факту на перебування/не перебування у стані наркотичного сп`яніння без повідомлення про наявність зовнішніх ознак такого. Доказів порушення ОСОБА_1 ПДР чи наявності технічних несправностей його автомобіля поліцейськими - не надано, що виключає підставність/законність протоколу про адміністративне правопорушення за ст.. 130 КУпАП.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20,11 2020р. у справі № 473/1404/20 та постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021р. у справі № 545/3126/20,

Щодо вимоги поліцейського пред`явити свідоцтво про реєстрацію автомобіля та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, слід зазначити наступне:

Верховний Суд в Постанові від 15 березня 2019 року по справі № 686/11314/17, зазначив, що поліцейські не можуть вимагати у водія свідоцтво про реєстрацію автомобіля та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності якщо у них немає доказів вчинення правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.02.2021р. у справі № 175/777/15 - у змісті якої викладено, що будь-яке порушення конституційних прав громадян, що навіть має лише опосередкований зв`язок із самим процесом фіксації доказів, призводить до втрати ними юридичної сили.

У відповідності до постанови Верховного Суду № 216/5226/16-а від 18.07.2019р., зі змісту якої вбачається, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.

У Дрогобицькій міській лікарні куди ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції для відібрання зразків на встановлення факту перебування/не перебування у стані наркотичного сп`яніння, то його помістили у кімнату та повідомили про необхідність надання зразків сечі для проведення тестування на встановлення факту перебування/не перебування у стані наркотичного сп`яніння. Він погодився та надав біологічний матеріал. Доказів фаховості лікаря, який проводив тест на встановлення факту перебування/не перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння суду не надано, а також, у висновку про результат медичного огляду від 29.09.2021р. відсутній відтиск печатки лікаря, який проводив медичний огляд та не зазначено спеціалізацію (профілюючий напрямок) даного лікаря, що викликає сумнів у наявності необхідних знань у даній галузі та правильності/відповідності висновку.

Відтак, згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 044675, інспектором ВРПП Дрогобицького РВПГУНП у Львівській області, було зупинено ОСОБА_1 без наявності та пред`явлення доказів/підстав зупинки автомобіль марки ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Січових Стрільців, у м.Стебнику Львівської області. Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував ТЗ перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, з результатом тесту останній не погодився, про що є відмітка у вказаному протоколі. Всупереч чинному законодавству України, свідки до процедури встановлення факту на перебування у стані наркотичного сп`яніння залучені - не були.

У відповідності до Розділу І Загальні положення, п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція), ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 6 Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби): лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 7 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доказів наявності права на проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджених управлінням охорони здоров`я місцевої державної адміністрації, а також доказів за допомогою якого приладу (тестеру) проводилось першочергове виявлення факту на перебування у стані наркотичного сп`яніння - суду - не надано.

У пунктах 3 та 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N ПОЗ (далі Порядок)зазначено, що огляд проводиться; поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером Фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Згідно п. 5 Порядку, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п. 6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Акт огляду на стан сп`яніння та направлення на виявлення перебування/не перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння у матеріалах справи відсутні.

Приписами ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Порядку і процедури медичного освідування на предмет керування транспортним засобом в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння встановлено, що результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Акт огляду на стан наркотичного сп`яніння за результатами огляду, проведеного поліцейським - в присутності ОСОБА_1 та свідків (пасажирів автомобіля та залучених окремо осіб, як на місці зупинки, так і в медичному закладі - не складався, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено, в матеріалах справи відсутній та в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 044675 від 29.09.2021р. - не зазначено про складання такого.

Всупереч вимогам ст. 266 КУпАП та пункту 3 зазначеному вище Порядку, у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок) - не зазначено ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , які слугували підставою для доставляння до медичного закладу для відібрання зразків на виявлення стану перебування чи не перебування у ста ні наркотичного сп`яніння особи.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 044675, так і у Висновку від 29.09.2021р. ОСОБА_1 зазначено про те, що він не згідний з результатами висновку лікаря. Зразки крові для проведення лабораторного дослідження на виявлення Факту перебування/не перебування у стані алкогольного чи наркотичного дослідження - не відбирались.

З чого слідує, що в порушення вимог зазначених вище норм, працівником медичного закладу не було дотримано даних вимог (не було відібрано зразків крові та не проведено лабораторного дослідження з метою виявлення перебування чи не перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

Зі змісту ст.ст. 7, 9, 251 КУпАП випливає, що особа може бути притягнена до адміністративної відповідальності у встановленому законодавством порядку за умови вчинення нею адміністративного правопорушення, факт вчинення якого підтверджується належними доказами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу

Відповідно до вимог ст.ст. 245,252 та 280 КУпАП, в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно в їх сукупності.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 та 5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння., проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Приписами п. 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно з п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № ПОЗ (далі Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку - є обов`язковим (постанова Львівського апеляційного суду по справі № 944/4514/20 провадження № 33/811/1/21 від 12.02.2021)

Таким чином, працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не роз`яснили його права передбачені ст 268 КУпАП. порядок проходження огляду в медичній установі, не залучили свідків, не видали скерування в медичну установу, про шо свідчить відсутність підпису ОСОБА_1 у протоколі та самого направлення на проходження медичного огляду з метою виявлення перебування чи не перебування у стані наркотичного сп`яніння. Прошу суд звернути увагу, що наявні у матеріалах справи докази не є належними та допустимими, грубо порушують вимоги ст. 251 та 266 КУпАП. «Інструкції» та «Порядку», а тому не можуть свідчити про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Пункт 2 розділу II Інструкції (Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) передбачає, що під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з п. 2.5 Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення затверджений Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 16.02.2015 № 3/02-15 (зі змінами згідно з наказом Уповноваженого 14.02.2018 № 3/02-18), особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, має бути ознайомлена з її правами і обов`язками, передбаченими статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статтею 63 Конституції України, про що зазначається у протоколі.

Як вбачається з матеріалів справи та протоколу, відмітка про ознайомлення ОСОБА_1 з його правами відсутня.

Аналогічна правова позиція у подібних ситуаціях викладена у постанові Верховного Суду по справі №524/9827/16-а звернути увагу на те, шо зазначені вимоги нормативних актів поліцейськими дотримані не були, а тому не повинні були братись до уваги судом, процедура відібрання зразків на виявлення перебування чи не перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння та Порядок були порушені.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (постанова Львівського апеляційного суду від 05.03.2021р. у справі №461/9136/20 провадження №33/811/234/21).

У відповідності до Порядку - проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол також підписується цими особами.

Слід зазначти, що процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, детально регламентовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 (надалі - Інструкція).

Пункт 1 розділу II цієї Інструкції (Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) передбачає, що протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються - письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності.

При цьому, приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет. на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності (ч. 4). Разом з тим, такі пристрої повинні бути ідентифіковані, записи повинні містити прив`язки до часу та місця зйомки.

Перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у ст, 35 Закону № 580-VIII. Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, п.п. 1, 3 ч. 1 вказаної статті визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо- транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення тощо.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, шо поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Водночас, відповідно до п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував Факту порушення особою Правил дорожнього руху» вимоги відповідної посадової особи про пред`явления водієм документів, в тому числі страхового полісу є неправомірними.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 15.03.2019 року по справі №686/11314/17 та від 22.10.2019 року по справі № 161/7068/16-а, також у постанові Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17.

Не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки такі відомості не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Зі змісту ч.3 ст.62 Конституції України вбачається, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних не законним шляхом, також на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи, як притягують до адміністративної відповідальності, і якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь даної особи.

У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» неприпустимим є спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283 КпАП України, суддя -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Крамар