Справа № 199/7860/21
ПОСТАНОВА

іменем України

19.10.2021 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно працюючого водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП,

за участі: ОСОБА_1 -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що він 20.09.2021 о 05:50 годині в місті Дніпрі по вул. Калиновій, 69 керував транспортним засобом «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , будучі тимчасово обмеженим в праві керування транспортними засобами від 01.10.2020 ВП №23171753, чим порушив ЗУ «Про дорожній рух».

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснивши про те, що станом на 20.09.2021 йому не було відомо про факт винесення постанови державним виконавцем, якою він обмежений у праві керування транспортними засобами, а тому у нього не було умислу порушувати дане обмеження. Крім того, він вже тривалий час офіційно працює водієм, у зв`язку з чим постановою державного виконавця від 23.09.2021 відносно нього було скасоване тимчасове обмеження.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, при вчиненні адміністративного правопорушення на транспорті, до якого відноситься і правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, необхідно встановлювати та зазначати в протоколі про адміністративне правопорушення нормативно-правовий акт, який було порушено водієм, оскільки диспозиція ч. 3 ст. 126 КУпАП є бланкетною нормою.

Натомість, протокол про адміністративне правопорушення у відношенні водія ОСОБА_1 , який визначає межі судового розгляду справи, не містить зазначення в ньому про порушення ОСОБА_1 конкретних вимог діючого законодавства України, зокрема ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», відповідно до якої забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

В той же час, в справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства Російської Федерації така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Таким чином, при розгляді справи у відношенні ОСОБА_1 суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді.

Крім того, суд не може прийняти до уваги як належний та допустимий доказ копію постанови державного виконавця Новокодацького ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 01.10.2020, оскільки дана копія постанови не містить підпису державного виконавця; не завірена посадовою особою державної виконавчої служби або посадовою особою Національної поліції; копія постанови не завірена печаткою.

У зв`язку з цим слід зазначити, що у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Приймаючи до уваги зміст рішень ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії», «Карелін проти Росії», суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що кореспондується з вимогами національного законодавства України, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім того, слід зазначити, що у відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, є умисел на вчинення вказаного проступку.

Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час керування транспортним засобом, має усвідомлювати протиправний характер своєї дії, передбачити шкідливі наслідки і бажати їх настання, тобто така особа повинна бути обізнана про встановлення відносно неї державним виконавцем тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом та, діючи всупереч такому обмеженню, керувати транспортним засобом.

В той же час матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 станом на 20.09.2021 було відомо про наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він працює водієм на підприємстві, він не був повідомлений проте, що йому встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а дізнався про це вже безпосередньо від співробітників патрульної поліції, які його зупинили 20.09.2021, а одразу після цього він звернувся до державного виконавця та останній скасував накладене обмеження, що підтверджується постановою про скасування тимчасового обмеження.

Викладені обставини свідчать про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в справі відсутні об`єктивні і належні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: І.В. Дяченко