КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/4270/2021
Справа 357/9135/21 Головуючий в суді І інстанції Дубановська І.Д.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 жовтня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, 122-4,130 ч. 4 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2021 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення п. 2.3 (б), 13.1, 2.10 (а), 2.10 (є) Правил дорожнього руху і вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 грн. в дохід держави.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 24 липня 2021 року о 16 год. 15 хв. по вул. Чехословацькій, 14 м. Біла Церква Київської області, керуючи автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміни, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль Ford Focus д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушено вимоги п. 2.3 б, 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, 24 липня 2021 року о 16 год. 15 хв. по вул. Чехословацькій, 14 м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, порушивши вимоги п. 2.10 (а) ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Крім того, 24 липня 2021 року о 16 год. 15 хв. по вул. Чехословацькій, 14 м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, вживав алкоголь (горілку «Неміров» в кількості 100 грамів) до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.10 (є) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність і необґрунтованість постанови судді та необхідність її скасування в зв`язку з винесенням судового рішення з грубим порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх неналежне дослідження та надання їм невірної оцінки, без перевірки наявності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, 130 ч. 4 КУпАП, формальний підхід до вирішення справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на ст. 1, 7, 9, 10, 245, 251, 255 КУпАП, рішення ЄСПЛ «Надточій проти України», «Коробов проти України», рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 1-34/2010, ст. 8, 62 Конституції України.

Зазначив, що якого-небудь зіткнення з чимось, а зокрема з автомобілем Ford Focus д.н.з. НОМЕР_2 , у зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення та оскаржуваній постанові дату та час він не скоював і тим більше не залишив місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди. У зазначені день та час він дійсно припаркував свій автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 біля будинку та пішов на ринок, де зайшов в кафе, випив близько 100 грамів горілки та чашку кави. Під час руху до місця стоянки його автомобіля по вузькому відрізку дороги він з жодними перешкодами не зіштовхувався та побачивши припаркований автомобіль Ford Focus д.н.з. НОМЕР_2 , дуже обережно об`їхав його, у жодному разі не зачепивши.

Про те, що він не був учасником дорожньо-транспортної пригоди, у якій його обвинувачують, свідчить перш за все відсутність пошкоджень на його автомобілі ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 . Є незрозумілим, на підставі яких доказів працівниками поліції складено відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення, а суд виніс оскаржувану постанову, оскільки ніким не з`ясувалося, чи мала місце сама подія дорожньо-транспортної пригоди, а за її наявності - механізм та обставини виникнення пригоди, оскільки таким чином можна звинуватити у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди у вказані місце, дату і час будь-якого водія, проїжджаючого на автомобілі білого кольору, на яких немає навіть механічних пошкоджень та подряпин.

Вказував, що доказів наявності в його діях складу будь-якого адміністративного правопорушення надано не було, при огляді його транспортного засобу та складанні протоколів про адміністративне правопорушення відносно нього, механічних пошкоджень не виявлено, свідки участі не приймали, будь-яких експертиз не проводилося, і цим фактам не було надано відповідної правової оцінки судом першої інстанції.

Наголошував, що не відповідає дійсності і зазначене в оскаржуваній постанові те, що він нібито в судовому засіданні визнав свою вину, оскільки вини він не визнавав, а лише відповідав на незрозумілі питання судді.

Вважав, що національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Складені відносно нього протоколи та оскаржувана постанова є незаконними, надуманими та складеними з грубими порушеннями чинного законодавства України, а в його діях відсутній склад будь-якого адміністративного правопорушення, зокрема передбачених ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Зазначив, що неякісне складання протоколу та недодержання співробітником поліції вимог чинного законодавства при оформленні провадження про адміністративне правопорушення є підставою для його закриття за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Посилаючись на судову практику ЄСПЛ, вважав, що судове рішення підлягає безумовному скасуванню через порушення суддею норм процесуального права, згідно яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право на справедливий суд, яке полягає у наданні їй можливості надати усні пояснення з приводу обставин правопорушення, право збирати і подавати докази, право брати особисту участь у справі про адмінправопорушення, право користуватися правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені законом.

Вказував, що суддя не дослідив безпосередньо в судовому засіданні та не виклав в постанові наявні у матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, а також не обґрунтував та не вмотивував належним чином свої висновки. Прийняття суддею немотивованого рішення також є безумовною підставою для його скасування через порушення норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного просив постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4, 124, 130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

В судовому засіданні 11 жовтня 2021 року оголошувалась перерва до 25 жовтня 2021 року для виклику потерпілого ОСОБА_2 . В судове засідання 25 жовтня 2021 року ОСОБА_1 , повідомлений особисто під розписку про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, в зв`язку з чим апеляційний суд вважав за можливе продовжити розгляд справи у його відсутності.

Від потерпілого ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій ОСОБА_2 вважав, що ОСОБА_1 не надано суду достатніх, допустимих, достовірних і належних доказів, які б підтверджували його невинуватість в адміністративному правопорушенні, в зв`язку з чим потерпілий просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а розгляд справи проводити в його відсутність.

Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 288744 від 24 липня 2021 року, ОСОБА_1 24 липня 2021 року о 16 год. 15 хв. в м. Біла Церква вул. Чехословацька 14, керуючи автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на авто Ford Focus д.н.з. НОМЕР_2 , автомобілі зазнали механічних пошкоджень та завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. 2.3 (б), 13.1 ПДР (а. с. 17).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 119917 від 24 липня 2021 року, ОСОБА_1 24 липня 2021 року о 16 год. 15 хв. в м. Біла Церква вул. Чехословацька 14, керуючи автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) ПДР (а. с. 33).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 288743 від 24 липня 2021 року, ОСОБА_1 24 липня 2021 року о 16 год. 40 хв. в м. Біла Церква вул. Чехословацька 14, керуючи автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, вживав горілку «Неміров» в кількості 100 грамів, чим порушив вимоги п. 2.10 (є) ПДР (а. с. 1).

До протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 288744 додано схему дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24 липня 2021 року о 16 год. 20 хв. в м. Біла Церква вул. Чехословацька 14, і на якій зображено автомобіль Ford Focus д.н.з. НОМЕР_2 з позначенням місця зіткнення, зазначено отримані транспортним засобом пошкодження - задній бампер, заднє праве крило, зазначені особисті дані власника транспортного засобу ОСОБА_2 (а. с. 20).

На а. с. 21 наявні письмові пояснення водія ОСОБА_1 , згідно яких він 24 липня 2021 року близько 15 год. 30 хв. приїхав на своєму авто до будинку № 4 по вул. Січневий Прорив, після чого зачинив авто та пішов на базар та кафе та випив 100 грам горілки. Після чого йому зателефонувала дружина та повідомила, що його шукає поліція. Через деякий час його знайшли працівники поліції та повідомили, що його автомобіль нібито причетний до дорожньо-транспортної пригоди, а саме, що він керуючи автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_3 , здійснив дорожньо-транспортну пригоду та зник з місця події. Дорогою додому він об`їжджав авто, яке було йому перешкодою, потрапив у яму та відчув удар, взагалі він подумав, що удар прийшовся на дно авто, після чого дав газу, щоб виїхати з ями, та поїхав додому. Впевнений, що удар був в дно авто;

на а. с. 22 наявні письмові пояснення водія ОСОБА_2 , згідно яких 24 липня 2021 року близько 16 год. 15 хв. він припаркував авто Ford Focus д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Чехословацька, 14, вийшов з подвір`я та побачив, що його авто хитається, підійшовши до нього, виявив пошкодження, а саме на задній частині, після чого побачив авто, яке проїхало та на його зауваження зупинитись водій не реагував, авто ВАЗ д.н.з. НОМЕР_4 ;

на а. с. 23 наявний рапорт інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної поліції, що під час несення служби 24 липня 2021 року о 16 год. 11 хв. на службовій машині отримали виклик «ДТП без потерпілих». Приїхавши на виклик, було встановлено, що це «ДТП зі зникненням». Прямуючи на виклик та одночасно спілкуючись із заявником ОСОБА_2 , останній в телефонному режимі повідомив додаткові дані стосовно авто, яке здійснило ДТП та зникло з місця події. В подальшому було знайдено дане авто, яке зникло з місця події ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 та на місці події було встановлено особу, яка скоїла дорожньо-транспортну пригоду, ним виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; в подальшому було здійснено складання адміністративних матеріалів, а подію зафіксовано на нагрудну камеру. Стосовно даної події водій, який скоїв ДТП, підтвердив, що проїжджав по даній вулиці і не заперечує те, що він скоїв ДТП, надав письмові пояснення та повідомив про те, що він вживав спиртні напої після вчинення ДТП. На місці події було складено адміністративні матеріали ст. 130 ч. 4 протокол ААБ 288743, ст. 124 протокол ААБ 188744, 122-4 протокол ДПР 18 119912, транспортний засіб не евакуювався, оскільки був припаркований згідно ПДР і не заважає іншим учасникам дорожнього руху.

На а. с. 8 наявний диск з відеозаписом з нагрудної камери № 001876 від 24 липня 2021 року, на якому ОСОБА_1 пояснює поліцейському, що під час об`їзду автомобіля Ford Focus д.н.з. НОМЕР_2 відчув удар в дно свого автомобіля, оскільки в`їхав у яму, і не маючи підстав вважати, що він є причетним до дорожньо-транспортної пригоди, не став зупинятися; визнав, що випив після цього 100 грамів горілки.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Згідно з пунктом 2.3 (б) ПДР водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Загальними положеннями ПДР України передбачено, що безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Відповідальність за ч. 1 ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Згідно п. 2.10 (а) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідальність за ст. 122-4 КУпАП настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно п. 2.10 (є) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП настає за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Ухвалюючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, 122-4,130 ч. 4 КУпАП, суд першої інстанції визнав доведеним те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні цих адміністративних правопорушень підтверджується матеріалами об`єднаної справи про адміністративне правопорушення.

Між тим, такий висновок зроблений судом на підставі неповно досліджених доказів та внаслідок їх неналежної оцінки і погодитись з цим висновком не можливо.

Так, матеріали справи містять схему ДТП (а.с. 20), на якій позначено лише один транспортний засіб Ford Focus д.н.з. НОМЕР_2 і зазначено наявні на ньому пошкодження, разом з тим будь яких слідів удару (осипу пошкодженого скла, бруду) чи інших ознак нещодавнього зіткнення це пошкодження не містить.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , 24 липня 2021 року близько 16 год. 15 хв. він припаркував авто Ford Focus д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Чехословацька, 14, вийшов з подвір`я та побачив, що його авто хитається, а також автомобіль ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , що проїхав.

Отже, як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_2 , безпосереднього моменту зіткнення з автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 він не бачив.

З доданого відеозапису до матеріалів справи не зафіксований сам факт зіткнення транспортних засобів.

Апеляційний суд враховує, що поліцейськими не досліджувалися можливі пошкодження транспортного засобу ОСОБА_1 , та відповідність таких пошкоджень у разі їх наявності характеру зіткнення і механізму дорожньо-транспортної пригоди. Відомості про механічні пошкодження автомобіля ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, працівниками поліції та судом першої інстанції під час розгляду справи взагалі не з`ясовувалося, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода, а за її наявності - механізм та обставини виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, в контексті вмотивованості постанови суду першої інстанції апеляційний суд враховує рішення ЄСПЛ у справі «Болдя проти Румунії», згідно якої «суд першої інстанції не здійснив розгляд усіх складових елементів правопорушення і зовсім не аналізував надані докази, що йому б надало можливість, у разі необхідності, ухвалити вмотивоване рішення, чого йому в справі не вдалося зробити».

Так, в постанові судом першої інстанції робиться узагальнений висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4,130 ч. 4 КУпАП, що підтверджується зібраними матеріалами справ. Разом із тим, судом першої інстанції не здійснено всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Апеляційний суд оцінюючи в сукупності вказані докази, які наявні в матеріалах справи, доходить висновку, що вони не свідчать про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Пояснення потерпілої особи ОСОБА_3 апеляційним судом сприймаються критично, оскільки вони не підтверджуються іншими доказами у справі, а можливі пошкодження автомобіля Ford Focus д.н.з. НОМЕР_2 , перелік яких наведено в схемі ДТП, не свідчать про те, що вони були отримані 24 липня 2021 року та саме у зв`язку із зіткненням з автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Україна, давши згоду на обов`язковість міжнародного договору, зобов`язується діяти таким чином, щоб не позбавити його мети та не зробити його неможливим для виконання. Тому і ратифікована Конвенція і практика ЄСПЛ відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» для України є джерелами права і обов`язковими до застосування.

Практикою ЄСПЛ констатується, що «національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в Демократичному суспільстві» (п. 33 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як визначено п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки під «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02).

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на викладене, наявні у адміністративних матеріалах докази не є такими, що «поза розумним сумнівом» доводять винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки апеляційним судом встановлено недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ОСОБА_1 не може також вважатися винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4,130 ч. 4 КУпАП, оскільки їх диспозиція передбачає причетність винної особи до дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови було встановлено недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 124, 122-4,130 ч. 4 КУпАП, апеляційний суд доходить висновку, що постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2021 року неможливо визнати законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4,130 ч. 4 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.3 (б), 13.1, 2.10 (а), 2.10 (є) ПДР і вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складів адміністративних правопорушень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.