КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1828/2021 Доповідач-суддя Матвієнко Ю.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Матвієнко Ю.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 лютого 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Постановою суду встановлено, що 02.11.2020 року о 21.50 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ford Focus», д/н НОМЕР_1 , який належить ДП «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій», по вул. Будівельників в м. Нетішин Хмельницької області в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки водія за допомогою приладу «Alcotest 6810» у присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за результатами огляду станом на 22.09 02.11.2020 року в повітрі, видихнутому водієм ОСОБА_1 , зафіксовано 1.91% етилового спирту.

Крім цього, 03.11.2020 року о 7.56 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ford Focus», д/н НОМЕР_1 , який належить ДП «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій», по вул. Енергетиків в м. Нетішин Хмельницької області в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки водія за допомогою приладу «Alcotest 6810» у присутності двох свідків - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за результатами огляду станом на 08.00 03.11.2020 року в повітрі, видихнутому водієм ОСОБА_1 , зафіксовано 0.95% етилового спирту.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.п. «а» п. 2.9 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 лютого 2021 року та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження, пропущений з поважних причин, оскільки про час та місце розгляду справи його не повідомляли і в судовому засіданні він присутній не був. Тільки 22 лютого 2021 року йому зателефонували та повідомили, що справу відносно нього розглянуто і безпосередньо в суді можна отримати копію постанови. В той же день ОСОБА_1 уклав угоду від 22 лютого 2021 року із захисником Джус Д.В., який ознайомився з матеріалами справи 23 лютого 2021 року.

Обгрунтовуючи скаргу, ОСОБА_1 посилався на те, що постанова є незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт посилався на те, що справу було розглянуто за його відсутності без виклику в судове засідання, що є порушенням ст. 268 КУпАП, згідно якої справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

24 січня 2021 року син апелянта випадково з мережі Інтернет дізнався, що розгляд справи про адміністративне правопорушення №752/22583/20 призначений на 25 січня 2021 року. Враховуючи те, що з 22 січня 2021 року по 05 лютого 2021 року включно ОСОБА_1 перебував на лікарняному з гострим респіраторним захворюванням та гострим бронхітом (листок непрацездатності додається), 24 січня 2021 року на електронну адресу суду його сином було надіслано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному.

29 січня 2021 року син апелянта з мережі Інтернет дізнався, що розгляд справи про адміністративне правопорушення №752/22583/20 призначений на 01 лютого 2021 року. Враховуючи те, що з 22 січня 2021 року по 05 лютого 2021 року ОСОБА_1 перебував на лікарняному з гострим респіраторним захворюванням та гострим бронхітом, 29 січня 2021 року на електронну адресу суду його сином було надіслано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному, а також з метою забезпечення права на захист.

Однак, всупереч ст. 268 КУпАП суд першої інстанції про розгляд даної справи ОСОБА_1 жодного разу не повідомив, що підтверджується матеріалами справи про адміністративнеправопорушення № 752/22583/20, у якій відсутні будь-які докази повідомлення апелянта про розгляд справи, а також суд першої інстанції не взяв до уваги його клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із чим не повинен був розглядати дану справу без його присутності, що в кінцевому результаті призвело до неповного та однобічного розгляду справи.

Також апелянт посилався на те, що складений відносно нього протокол серії ДПР18 № 485987 від 02.11.2020 року є помилковим, оскільки того вечора він нікуди не рухався та не збирався рухатися автомобілем, а тільки сів у його, щоб забрати свої документи і піти відпочивати, але в цей момент підійшли працівники поліції, які в подальшому оформили відносно нього протокол. Належні та допустимі докази протилежного відсутні у матеріалах справи. При цьому, пояснення свідків не заслуговують на увагу, оскільки вони є повністю ідентичними, що ставить їх під сумнів. Крім того, пояснення свідків та рапорт працівників поліції містять істотні суперечності, оскільки у вказаних поясненнях йдеться про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зіткнувся з іншим автомобілем, а в рапорті працівників поліції вказано, що автомобіль під його керуванням зіткнувся з бордюром.

Також, ОСОБА_1 у апеляційній скарзі посилався на те, щовизначений 02 листопада 2021 року за допомогою приладу «Alcotest 6810» рівень його алкогольного сп`яніння - 1.91 проміле не відповідає дійсності, оскільки в другій половині того ж дня він випив не більше 100 грам горілки, що виключає алкогольне сп`яніння 1.91 проміле.

Не відповідає дійсності і визначений 03 листопада 2021 року за допомогою приладу «Alcotest 6810» рівень його алкогольного сп`яніння 0.95 проміле, оскільки будь-який алкоголь в той день апелянт не вживав.

При цьому апелянт у скарзі наголошував, що тестування на алкоголь 02 листопада 2020 року проводилося о 22 год. 09 хв. при температурі +14 градусів за Цельсієм, а тестування на алкоголь 03 листопада 2020 року проводилося о 08 год. 00 хв. при температурі +12 градусів за Цельсієм, що вбачається з результатів тестування.

Однак з інформації, яка знаходиться на веб-сайті ua.sinoptik.uaвбачається, що:

- 02 листопада 2020 року о 22 год. 09 хв. температура в м. Нетішин була +6-+7 градусів за Цельсієм, а не +14 градусів за Цельсієм, як зазначено у результаті;

- 03 листопада 2020 року о 08 год. 00 хв. температура в м. Нетішин була +8 градусів за Цельсієм, а не +12 градусів за Цельсієм, як зазначено у результаті.

Вказані обставини свідчать про те, що результати тестування на алкоголь є хибними, оскільки при тестуванні були застосовані невірні температурні показники.

Крім цього, відповідно до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення Газоаналізатор "Drager Alcotest 6810" не містить оцінки відповідності та державної реєстрації. Між тим, відповідно до наказу МОЗ від 10 лютого 2010 року № 95 строк дії свідоцтва даного приладу вичерпаний 10 грудня 2015 року.

Таким чином, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки "Drager Alcotest 6810", який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України.

Вищенаведене у своїй сукупності є підставою для висновку про те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Джуса Д.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, зібраними у справі доказами є: протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 485987 від 02.11.2020 року; результат тесту, отриманий о 22-09 02.11.2020 року; рапорт від 02.11.2020 року; письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 485988 від 03.11.2020 року; результат тесту, отриманий о 08-00 03.11.2020 року; письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність особи настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так само за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, диспозицією ч. 1 статті 130 КУпАП охоплюються одразу три склади адміністративного правопорушення: по-перше, керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Кожен склад складає окреме правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Згідно п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Таким чином, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, винуватість особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 № 485987 від 02.11.2020 року та протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 № 485988 від 03.11.2020 року, складеними та підписаними уповноваженою на це особою;

- результатом тесту, отриманим о 22-09 02.11.2020 року, згідно якого у повітрі, видихнутому ОСОБА_1 , рівень алкоголю становить 1.91 проміле;

- результатом тесту, отриманим о 08-00 03.11.2020 року, згідно якого у повітрі, видихнутому ОСОБА_1 , рівень алкоголю становить 0.95 проміле;

- рапортом, згідно якого 02 листопада 2020 року о 21:52 до Нетішинського ВнП надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 02 листопада 2020 року близько 21:51 в м. Нетішин, вулиця Будівельників, буд. 8, став свідком ДТП між авто марки Форд та авто марки Шкода, один з водіїв у стані алкогольного сп`яніння, всі на місці. Виїздом СРПП за вказаною адресою було встановлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Форд Фокус, д.н.з. НОМЕР_1 , в сильному алкогольному сп`янінні, рухаючись по вул. Будівельників, здійснив наїзд на бордюрний камінь з подальшим зупиненням. Свідками даної події було викликано працівників ГРПП Нетішинського ВнП Славутського ВП поліції та запропоновано водієві пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер Алкотест №6810 в присутності 2 свідків. Результат тесту позитивний 1.91 проміле. На водія даного автомобіля було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ДПР-18 № 485987. Факт ДТП не знайшов свого підтвердження;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 які засвідчили факт ДТП за участю ОСОБА_1 , який 02.11.2020 року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, факт чого було встановлено в їхній присутності на спеціальному приладі "Drager Alcotest 6810" з результатом 1.91 проміле;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які підтвердили, що в їхній присутності при проходженні ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння прилад «Drager Alcotest 6810» показав позитивний результат - 0.95 проміле;

- актомогляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 погодився з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», який показав результат - 1.91 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 погодився з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», який показав результат - 0.95 проміле;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 02.11.2020 року;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 03.11.2020 року;

- диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, при перегляді якого підтверджується та обставина, що при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці було встановлено, що ОСОБА_1 02.11.2020 року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки у повітрі, видихнутому ОСОБА_1 , рівень алкоголю становив 1.91 проміле;

- диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, при перегляді якого підтверджується та обставина, що при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці було встановлено, що ОСОБА_1 03.11.2020 року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки у повітрі, видихнутому ОСОБА_1 , рівень алкоголю становив 0.95 проміле.

Згідно п.п. «а» п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право володіти і керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 02 та 03 листопада 2020 року у м.Нетішин керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено на місці в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності (п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103).

Зважаючи на те, що в результаті огляду ОСОБА_1 було встановлено факт перебування його у стані алкогольного сп`яніння, а ОСОБА_1 погодився з результатами такого огляду, що підтверджується його підписами в актах огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, суд прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п.п. «а» п. 2.9 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом у встановленому законом порядку його не було повідомлено про судові засідання, призначені на 25.01.2021 та 01.02.2021 року, знайшли своє підтвердження при розгляді справи апеляційним судом і це безумовно свідчить про порушення права ОСОБА_1 на участь у судовому засіданні, однак дана обставина сама по собі не може слугувати підставою для скасування законного та обгрунтованого рішення судді суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_1 та його захисник були присутні в суді апеляційної інстанції, де мали змогу заявити клопотання та надати грунтовні пояснення з приводу доводів апеляційної скарги, тобто апелянтповністю реалізував своє право на надання пояснень з приводу вчиненого ним адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд вказує на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватись від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Відхиляються апеляційним судом і доводи скарги про те, що ОСОБА_1 02.11.2020 року транспортним засобом не керував, а лише спустився до нього за документами, оскільки сукупністю наявних у справі доказів підтверджується факт керування ОСОБА_1 в цей день транспортним засобом. Зокрема, це підтверджується рапортом, згідно якого 02 листопада 2020 року о 21:52 до Нетішинського ВнП надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 02 листопада 2020 року близько 21:51 в м. Нетішин, вулиця Будівельників, буд. 8, став свідком ДТП між авто марки Форд та авто марки Шкода, один з водіїв у стані алкогольного сп`яніння, всі на місці. Виїздом СРПП за вказаною адресою було встановлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Форд Фокус, д.н.з. НОМЕР_1 , в сильному алкогольному сп`янінні, рухаючись по вул. Будівельників, здійснив наїзд на бордюрний камінь з подальшим зупиненням. Свідками даної події було викликано працівників ГРПП Нетішинського ВнП Славутського ВП поліції та запропоновано водієві пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер Алкотест №6810 в присутності 2 свідків. Результат тесту позитивний 1.91 проміле. На водія даного автомобіля було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ДПР-18 № 485987. Факт ДТП не знайшов свого підтвердження.

Інформація, викладена у рапорті, узгоджується з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які зазначили, що 02.11.2020 року близько 21 год. 50 хв. в м. Нетішин по вулиці Будівельників, №8 вони стали свідками того, як два автомобілі здійснили зіткнення: авто марки Форд, д.н.з. НОМЕР_1 , та авто марки Шкода Октавія. Водій авто Форд, д.н.з. НОМЕР_1 , був з ознаками алкогольного сп`яніння, ним виявився громадянин ОСОБА_1 . В подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було залучено в якості свідків проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», який показав результат - 1.91 проміле.

Жодних обставин, які б давали підстави сумніватися у поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які долучено до матеріалів справи, судом під час розгляду справи не встановлено, оскільки достовірність пояснень свідків підтверджено їхніми підписами, крім цього, перебування свідків під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу також підтверджується даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Доводи скарги про істотні суперечності між поясненнями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_2 та рапортом працівників поліції не спростовують обгрунтованості висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки цю обставину підтверджують як пояснення свідків, так і рапорт працівників поліції.

Необгрунтованими є і доводи скарги про те, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки "Drager Alcotest 6810", який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, виходячи з наступного.

Так, п. 1 ст. 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність» регламентовано, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавались Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.

Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG & Co KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається" встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

В даному конкретному випадку останнє калібрування приладу алкотесту № 6810 відбулось 16.09.2020 року, тому воно чинне до 16.09.2021 року, при відбуванні досліджуваних подій - 02.11.2020 та 03.11.2020 року. Дата калібрування зазначена у результатах тестів, долучених до протоколів про адміністративне правопорушення.

За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05- 2013.

Всі види газоаналізаторів "Drager Alcotest" зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу "Drager Alcotest-6810" працівниками поліції під час виконання своїх службових обов`язків та спростовує доводи апеляційної скарги у цій частині.

Доводи скарги про те, що покази приладу "Drager Alcotest-6810"є хибними, оскільки при тестуванні були застосовані невірні температурні показники, що підтверджується даними відповіді Хмельницького обласного Центру з гідрометеорології від 02 квітня 2021 року, отриманої на запит адвоката Джуса Д.В., відхиляються апеляційним судом, оскільки даний прилад за його технічними характеристиками температуру навколишнього середовища вимірює автоматично, а не в ручному режимі, крім того, до апеляційної скарги не додано доказів, які б підтверджували залежність показів "Drager Alcotest-6810" від температурного режиму навколишнього середовища.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст.23, 33 КУПАП.

Враховуючи наведене, вважаю, що постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 лютого 2021 року є законною та обґрунтованою, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.О.Матвієнко