ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 569/6474/21

14 травня 2021 року

Суддя Рівненського міського суду Денисюк П.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч.1 ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №130/17-00-07-05 від 23 лютого 20201 року, гр. ОСОБА_1 порушила встановлений законом порядок проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме: 23 лютого 2021 року, в магазині «Товари з Європи» за адресою АДРЕСА_2 , при покупці підакцизного товару розрахункова операція проведена без застосування РРО, розрахунковий документ не видано на руки покупцю, чим порушено вимоги п.1,2 ст.3 Закону України №265/95-РВ від 06.07.95р. «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, як порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

До початку судового засідання ОСОБА_1 та її захисник адвокат Пейко А.Б. надіслали письмові пояснення в якому просили провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Суд дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку,встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч.1 ст.9 та ст.10 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Суд враховує позицію ЄСПЛ, викладених в його рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії», де зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідальність за ч.1 ст.155-1 КУпАП настає за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 вказала, що заперечує сам факт продажу підакцизного товару, а з приводу інкримінованого правопорушення зазначає, що необхідність застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг згідно вимог абз. 6 ст. 9 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Закону України № 1017 від 01.12.2020 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо лібералізації застосування реєстраторів розрахункових операцій платниками єдиного податку та скасування механізму компенсації покупцям (споживачам) за скаргами щодо порушення встановленого порядку проведення розрахункових операцій частини суми застосованих штрафних санкцій» не передбачена для фізичних осіб-підприємців 24 групи оподаткування , обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 220 розмірів мінімальної заробітної плати, незалежно від обраного виду діяльності.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення № 000069 - складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, а саме: відсутня інформація щодо свідків правопорушення (анкетні дані, адреса проживання), особі, які притягується до адміністративної відповідальності не роз`яснено права передбачені ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України, копію протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності - не вручено, будь-яких пояснень особи, щодо вчиненого правопорушення або факт відмови від надання таких пояснень, матеріали справи не містять.

Матеріали справи взагалі не містять жодних доказів того, що реалізація товару була здійснена ОСОБА_1 .

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї" від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою". Всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки докази вчинення такого правопорушення саме ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, порушення порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, позбавляє процесуальної можливості орган (посадову особу), уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, з`ясувати обставини у його вчиненні, відтак, і наявність події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що жодних доказів, відповідно до ст. 251 КУпАП, які вказують на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення матеріали справи не містять, а відтак провадження відносно останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1ст. 155-1 КУпАП закрити в зв`язку із відсутністю у її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Головуючий суддя