Справа № 503/1444/21
Провадження № 3/503/906/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Калашнікова Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянинки України, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , не працюючої,

- за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено судом, ОСОБА_1 03.11.2021 року о 06 год. 20 хв. в с. Шершенці Подільського району Одеської області самовільно залишила місце самоїзоляції, на якому вона перебувала з 27.10.2021 року, чим порушила вимоги ппп.3 пп.2-2 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2," (в редакції від 26.10.2021 року, яка діяла на момент вчинення правопорушення), та тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала повністю та щиро розкаялася у вчиненні нею адміністративного правопорушення. Крім того, вона пояснила, що була вимушена залишити місце самоізоляції у зв`язку із смертю батька на території ПМР та необхідністю його поховання.

Диспозиція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тобто є бланкетною.

Згідно ппп.3 пп.2-2 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції від 26.10.2021 року, яка діяла на момент вчинення правопорушення), з 17 червня 2021 р. на території України встановлюється зелений рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється самовільно залишати місце самоізоляції.

Крім особистого визнання, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом серії ВАБ №747165 від 03.11.2021 року про адміністративне правопорушення та письмовим поясненням ОСОБА_2 ; копією журнала обліку осіб, які дали згоду на обсервацію.

Аналізуючи зазначені докази у сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Разом із цим, судом враховується, що закон дає можливість органу (посадовій особі), що уповноважений вирішувати справу, за певних умов застосувати щодо порушника усне зауваження, звільнивши її від адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з положеннями ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначними є такі адміністративні правопорушення, які не мають ознак суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

З урахуванням вищезазначеного, а також беручи до уваги особу правопорушниці, яка щиро розкаялась у вчиненому, що в розумінні ст.34 КУпАП є обставиною, яка пом`якшує її відповідальність, враховуючи, що таке порушення мало місце внаслідок складних сімейних обставин, зважаючи на вид та розмір, передбаченого покарання, мету призначення покарання та співрозмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності призначення покарання, а також враховуючи, що цим правопорушенням не було завдано збитків державним чи суспільним інтересам, жодних шкідливих та тяжких наслідків від вчиненого не настало, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 можливо звільнити від адміністративної відповідальності в зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що здійснить більший вплив на особу, що притягується до адміністративної відповідальності, ніж інші покарання передбачені санкцією статті.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 22, ч.1 ст. 44-3, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Кодимського районного суду Т.О. Калашнікова