Справа № 473/1491/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

"11" травня 2021 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б. за участю секретаря судових засідань Алдушиної І.Я., розглянувши матеріали, що надійшли від Вознесенського районного управління поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка с.Малосолоне, Вознесенського району, Миколаївської області, не працює, протягом року не притягувалась до адміністративної відповідальності, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , обліковий номер платника податків НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №199222 від 01.04.2021 року поліцейським, який його склав, зазначено, що 01.04.2021 р. о 14:30 год. за адресою АДРЕСА_2 під час перевірки житлово-побутових умов проживання дітей службою у справах дітей Бузької ОТГ було виявлено наступні недоліки: відсутні продукти харчування, брудно в будинку, діти одягнені в брудну одежу. ОСОБА_1 не виконує батьківські обов`язки щодо виховання дітей, чим порушила ст.150 СК України.

Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП.

На підставі наданих матеріалів судом було встановлено, що відповідно до протоколу серії ВАБ №199222 від 01.04.2021 року - 01.04.2021 р. о 14:30 год. за адресою АДРЕСА_2 під час перевірки житлово-побутових умов проживання дітей службою у справах дітей Бузької ОТГ було виявлено наступні недоліки: відсутні продукти харчування, брудно в будинку, діти одягнені в брудну одежу.

Згідно з поданням начальника служби у справах дітей Бузької сільської ради від 01.04.2021 року на ім`я начальника Вознесенського РУП ГУНП зазначено, що в с.Вознесенське Вознесенського р-ну Миколаївської обл. проживає ОСОБА_1 , яка має на вихованні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учня 3 класу Вознесенської ЗЗОШ, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зазначено, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків по утриманню, навчанню та вихованню дітей (відсутність продуктів харчування, антисанітарні умови проживання в будинку, діти постійно брудні, неохайні). Зазначено, що з нею неодноразово проводились бесіди з приводу її поведінки та антисанітарних умов проживання (свої вчинки пояснює тим, що діти постійно розкидають речі, а вона не встигає наводити лад в будинку, відсутність продуктів харчування пояснила тим, що чекає на кошти).

До матеріалів справи додані фотокартки в кількості 3 штук із зображенням дітей та умов проживання в сім`ї.

З долучених до матеріалів справи письмових пояснень ОСОБА_1 від 01.04.2021 року вбачається, що під час перевірки службою у справах дітей житлово-побутових умов від 01.04.2021 року о 14:30 год. комісією було встановлено, що в будинку, де вона проживає разом з трьома неповнолітніми дітьми, було брудно, у дітей відсутня чиста одежа. ОСОБА_1 було попереджено про те, що в подальшому служба у справах дітей буде проводити аналогічні перевірки, їй надано достатньо часу для приведення в належний стан житлово-побутові умови проживання дітей.

Також до матеріалів справи додано 3 копії свідоцтв про народження дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю яких зазначена ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_5 складу про правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, суд враховує, що ч.1 ст.184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частина 1 ст.152 Сімейного кодексу України передбачає право дитини на належне батьківське виховання забезпечуються системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до положень ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 12 Закону України від 26 квітня 2001 року №2402-III «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, доведена сукупністю досліджених доказів, її дії були вірно кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП.

Проте, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 з огляду на надані нею пояснення має фінансові труднощі, вперше притягується до адміністративної відповідальності, виховує сама трьох дітей, від її дій тяжких наслідків не настало, суд вважає за доцільне звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення.

Як зазначено в Постанові Вищого адміністративного суду України 14 грудня 2016 року К/800/17615/16 (джерело: http://reyestr.court.gov.ua/Review/63791133): «Статтею 22 КпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. По суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності, хоча це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності залишається правопорушенням. У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб. Для встановлення ступеня суспільної небезпечності необхідно проаналізувати всі сторони допущеного порушення, оцінити обставини вчинення порушення, мету, мотив і спосіб, а також наявність умов, що дають змогу досягти виховних і превентивних цілей».

У своєму рішенні №5-221 кс15 від 24 грудня 2015 року Верховний Суд України зазначив про те, що специфіка встановлення малозначності діяння полягає в обов`язковій сукупності трьох умов:

1) формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу злочину, передбаченого КК України, тобто всіх тих передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) Особливої частини КК України характеризують певний склад злочину;

2) малозначне діяння не становить суспільної небезпеки, яка є типовою для певного злочину. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду;

3) малозначне діяння не повинно бути суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди».

Суд, врахувавши фактичні обставини справи, встановив, що дії ОСОБА_5 хоч і містять ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, проте не становлять високої суспільної небезпеки з огляду на наслідки, вік її дітей, та не були спрямовані на реальне заподіяння шкоди об`єктам суспільних відносин, а тому вважає за доцільне звільнити її від адміністративної відповідальності через малозначність адміністративного правопорушення.

При цьому суд вважає, що соціальні служби мають не лише ставити питання про притягнення батьків до відповідальності, а й надавати допомогу сім`ям, які опинилися у складних життєвих обставинах, в тому числі правову, матеріальну, психологічну допомогу, тощо.

Керуючись ст.ст.22, ч.1 ст.184, 268, 280, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та звільнити її від адміністративної відповідальності через малозначність адміністративного правопорушення, обмежившись оголошенням усного зауваження.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.Б.Зубар