Справа № 215/2136/21
28 квітня 2021 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Камбул М.О. розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №5 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, який 28.07.2020 притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч.2 ст. 173-2 КУпАП,-
27.04.2021 на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №542762 від 19.03.2021 з доданими матеріалами до нього відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, в якому вказано, що громадянин ОСОБА_1 09.03.2021 приблизно о 10:00 год., знаходячись за місцем свого мешкання, що за адресою по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно свого батька ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що виявлялось у висловленні в його адресу нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, чим своїми діями ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство в сім`ї.
ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, підтвердив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №542762 від 19.03.2021, вину визнав, пояснив, що дійсно виражався нецензурною лайкою в адресу свого батька ОСОБА_2 , просив суворо не карати.
Суддя, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №542762 від 19.03.2021 (а.с. 3), протокол прийняття заяви про вчинення кримінальне правопорушення (або таке, що готується) та письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с. 4, 5), рапорт працівника поліції (а.с. 6), приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.
За даних обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Відповідно до Глави 21 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП, передбачена відповідальність за вчинення дій, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті: домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Дослідивши докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суддя приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 в скоєні даного правопорушення та необхідність накладення на нього стягнення у межах санкцій ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, яка передбачає накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680,00 грн.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно із ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 454,00 грн. із розрахунку (2270*0,2).
Керуючись ст.ст. 40-1, 279, 280, 281, 283-285, 287, 289, 291, 294 ,308 КУпАП, суддя, -
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) грн. на користь держави.
У разі несплати штрафу в добровільному порядку, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови, штраф стягується у порядку примусового виконання в подвійному розмірі, а також стягуються витрати на облік правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: