Справа № 709/1860/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року смт.Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Левченко В.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу серії АПР18 від 20 грудня 2020 року ОСОБА_1 19 грудня 2020 року, за місцем свого проживання перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою у її сторону, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що на даний час він проживає з матір`ю та сестрою. Так, його сестра ОСОБА_2 постійно провокує сварки та конфліктує з усіма членами родини, оскільки має психічні розлади. 19 грудня 2020 року, у вечірній час, сварка між ними дійсно мала місце, під час якої він у відповідь вживав нецензурну лайку. При цьому вказаний конфлікт виник не з його вини, а ініціатором конфлікту була саме його сестра, яка також вживала нецензурну лайку та погрожувала йому. Після цього він зателефонував на 102 та повідомив про даний конфлікт поліцію. Протокол, який міститься в матеріалах справи, він ніколи не бачив, його не підписував та копія йому не вручалася. За його зверненням на ОСОБА_2 також був складений протокол.

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що 19 грудня 2020 року її брат ОСОБА_1 та її мати ОСОБА_3 вчиняють відносно неї насильство в сім`ї, а саме виражаються нецензурною лайкою та погрожують фізичною розправою, погрожують відправити її до медичного закладу. Також зазначила, що вона має акустичну травму, а ОСОБА_4 постійно кричить їй на вуха, а також ОСОБА_4 звертається до "магів та чаклує" від чого

вона ( ОСОБА_2 ) й хворіє.

Дослідивши адміністративні матеріали, суд встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, адміністративні матеріали, окрім протоколу про адміністративне правопорушення від 20 грудня 2020 року серії АПР18 № 519698 та його копії, містять наступні документи: протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 20 грудня 2020 року, відповідно до змісту якого прийнято заяву від ОСОБА_2 про те, що 19 грудня 2020 року близько її брат ОСОБА_1 та її мати ОСОБА_3 вчиняють відносно неї насильство в сім`ї, письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 де викладено обставини конфлікту, який був 19 грудня 2020 року.

Суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 у справі щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах "Малофєєв проти Росії" від 30 травня 2013 року, "Озтюрк проти ОСОБА_5 визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі "Надточий проти України" від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що українська влада визнала кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, ОСОБА_2 фактично є учасником конфлікту, тобто сімейної сварки, яка мала місце 19 грудня 2020 року близько 23 години, а тому її пояснення є необ`єктивними. Зокрема, судом встановлено, що стосовно ОСОБА_2 за даним фактом також складено протокол про адміністративне правопорушення. Натомість будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 перерахованих ОСОБА_2 дій стосовно неї адміністративні матеріали не містять.

Окрім цього, згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Із аналізу змісту ст.ст. 254, 256 КУпАП вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення складається із обов`язковою участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З протоколу серії АПР18 №519698 від 20 грудня 2020 року та з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він складений працівниками поліції без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, він не містить підпису ОСОБА_1 , копія протоколу йому не вручалася, не зазначено чи відмовлявся він від отримання копії протоколу, зі змістом протоколу його працівники поліції не ознайомлювали, що в свою чергу тягне за собою недопустимість такого протоколу як доказу, оскільки він був складений працівниками поліції з істотним порушенням вимог процесуального законодавства.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з викладеного, перераховані вище письмові докази суд оцінює критично, оскільки вони не можуть слугувати достатніми належними та допустимими доказами, які б "поза розумним сумнівом" доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Однією з обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-2, 221, 245, 247, 280, 283-285 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В.Левченко