Справа № 357/3595/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2021 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О. О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , пенсіонера, фізичної особи-підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 88-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу № 000591 від 05.03.2021 року, поблизу ринку на вул. Леваневського в м. Біла Церква Київської області 05.03.2021 року о 13 год 25 хв. під час здійснення рибоохоронного рейду було виявлено громадянина ОСОБА_1 , який реалізовував свіжу рибу загальною вагою 5,5 кг., а саме: сом 1,5 кг, судак 4 кг, без документів, що підтверджують законність її походження, порушив порядок придбання та збуту об`єктів тваринного та рослинного світу, а саме ст.7 та ст.63 Закону України «Про тваринний світ», тобто вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.88-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину заперечив, зазначивши, що він пенсіонер та зареєстрований, як фізична особа підприємець. Повідомив, що тривалий час здійснює торгівлю на ринку в`яленою рибою у встановленому законом порядку. Зазначив, що 05.03.2021 року до нього підійшли співробітники державного агентства рибного господарства та звинуватили у реалізації свіжої риби в порушення вимог закону, яким пояснив що свіжою рибою не торгує. Однак, на той момент відчув погіршення самопочуття, різкий біль в серці, тому підписав всі документи запропоновані співробітниками державного агентства рибного господарства. Зазначив, що риба, про яку зазначено у протоколі була замороженою, а не свіжою, предметом реалізації не була, а була куплена ним для власного вжитку.

Дослідивши докази, що містяться в справі, а саме: протокол № 000591 від 05.03.2021 року, складений стосовно ОСОБА_1 , опис-оцінку риби, розписку про передачу сома 1,4 кг., судака 4 кг. ОСОБА_1 на відповідальне зберігання, копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копію відповіді Держпродспоживслужби ФОП ОСОБА_1 , копію посвідчення про якість № 4216 від 13.04.2021 року на рибопродукцію, копію видаткової накладної № РН-0004216 від 13.04.2021 року, копію протоколу дослідження від 20.01.2021 року, копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №006428/2020, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 88-1 КУпАП, а саме: порушення порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу.

Так, оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, враховую таке.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини","Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. ст. 88-1 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вищевказаного правопорушення, повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, в даній ситуації ОСОБА_1 заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення.

Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення та долученим до нього документам, суд звертає увагу на таке.

Статтею 3 Конституції України в державі закріплений принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення і нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відповідно до статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, вирішує: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст. 88-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за порушення порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу. Дана стаття є бланкетною.

Так, статтею 63 Закону України «Про тваринний світ», на яку зазначені посилання в протоколі, передбачена відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, зокрема, у порушенні встановленого законодавством порядку надання об`єктів тваринного світу в користування; порушенні правил використання об`єктів тваринного світу; незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог використання об`єктів тваринного світу; невиконанні екологічних умов, визначених у висновку з оцінки впливу на довкілля; порушенні встановлених законодавством вимог щодо охорони середовища існування, умов розмноження і шляхів міграції тварин, самовільному випалюванні сухої рослинності або її залишків; порушенні правил зберігання, транспортування, застосування засобів захисту рослин, стимуляторів їх росту, мінеральних добрив та інших речовин (препаратів); порушенні правил створення, поповнення, зберігання, використання та державного обліку зоологічних колекцій, торгівлі ними, а також установленого законодавством порядку їх пересилання, ввезення в Україну і вивезення за її митну територію; самовільному або з порушенням установленого законодавством порядку переселенні, акліматизації та схрещуванні тварин, а також виведенні і використанні генетично змінених організмів; жорстокому поводженні з тваринами; приховуванні та перекрученні інформації про стан і чисельність об`єктів тваринного світу та їх використання; невжитті заходів щодо запобігання загибелі тварин, погіршенню середовища їх існування та ліквідації негативного впливу на тваринний світ; порушенні порядку придбання, реалізації, пересилання і вивезення за межі України, ввезення на її територію диких тварин та інших об`єктів тваринного світу; невиконанні встановлених законодавством вимог щодо охорони видів тварин, занесених до Червоної книги України або до переліків видів тварин, що підлягають особливій охороні; виготовленні, зберіганні, реалізації та застосуванні заборонених знарядь добування тварин; невиконанні законних розпоряджень посадових осіб органів, що здійснюють державний контроль та управління у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу.

В протоколі ж зазначено, що ОСОБА_1 реалізовував свіжу рибу, до протоколу не додані «відповідні» докази, які б підтверджували таку обставину, зокрема чек про купівлю такої риби у ОСОБА_1 , фото чи відео з місця події, покази свідків чи будь-які інші докази, які б підтверджували його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд. Відсутність вказаних первинних даних перешкоджає повному та всебічному з`ясуванню обставин справи при прийнятті законного та обґрунтованого рішення.

Слід вказати, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З аналізу вищезазначених правових норм на ОСОБА_1 поширюється принцип презумпції невинуватості, оскільки його винуватість не доведена допустимими і належними доказами.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного, ст. ст. 1, 9, 23, 33, 88-1, 251, 252 КУпАП, та, керуючись ст. ст. 40-1, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.88-1 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Вилучену у ОСОБА_1 свіжу рибу: сом 1,5 кг. та судак 4 кг. залишити у володільця.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО. О. Гребінь