Справа № 161/3891/21
Номер провадження: 3/161/1888/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року притягався: 30.03.2021 року постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

19.02.2021 року о 17.05 год. в м. Луцьку по вул. Клима Савура, ОСОБА_1 керуючи автомобілем ALFA ROMEO, н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору та гучномовця, не зупинився, внаслідок чого його було затримано шляхом переслідування на патрульному автомобілі RENAULT Duster, дн.з. 7685.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

При цьому, 19.02.2021 року о 17.05 год. в м. Луцьку по вул. Клима Савура, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ALFA ROMEO, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» ОСОБА_1 , всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України, відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань від нього на адресу суду не надходило.

Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також визначено перелік адміністративних правопорушень, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 113125 від 19.02.2021 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останнього було повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Луцькому міськрайонному суді Волинської області під особистий підпис (а.с. 1).

Проте, всупереч вищевказаній практиці Європейського Суду, ОСОБА_1 , знаючи про наявність судового провадження відносно нього, не вжив жодних заходів з метою з`ясування дати та часу розгляду справи.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що ОСОБА_1 належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а також що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, не передбачається обов`язкова присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приймаючи до уваги, що від останнього не надходило жодних клопотань, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суддя приходить до наступних висновків.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуються наступними доказами, дослідженими судом, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 113125 від 19.02.2021 року, складеним поліцейським взводу № 1 роти № 3 БУПП у Волинській області ДПП рядовим поліції Галичуком П.І. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 526846 від 19.02.2021 року, складеним поліцейським взводу № 1 роти № 3 БУПП у Волинській області ДПП сержантом поліції Бондарук М.О. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП (а.с. 3);

-довідкою Луцького УПП у Волинській області ДПП від 24.02.2021 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягався; останній за місцем свого проживання не отримував посвідчення водія та не являється позбавленим права керування транспортними засобами (а.с. 5);

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 19.02.2021 року в яких останні зазначили, що вони були свідками складення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 , який 19.02.2021 року близько 18:00 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Зазначене свідки підтвердили особистими підписами (а.с. 6-7);

-рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 3 БУПП у Волинській області ДПП сержанта поліції Бондарук М.О. від 19.02.2021 року в якому остання зазначила, що під час виконання службових обов`язків було виявлено автомобіль ALFA ROMEO, н.з. НОМЕР_1 , який рухався зі сторони вул. Винниченка в напрямку пр-ту Перемоги у м. Луцьку без переднього номерного знаку. На вимогу про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору та гучномовця, водій даного автомобіля продовжував рух, у зв`язку з чим був зупинений по пр-ту Перемоги, 4 в м. Луцьку. В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 , в останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти відповідний огляд з метою визначення такого. Однак, від такої пропозиції ОСОБА_1 відмовився і така відмова була зафіксована в присутності двох свідків (а.с. 8);

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 675754 від 19.02.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ст. 125, ч. ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Дана постанова є чинною (а.с. 9);

-відеозаписом із нагрудний відеореєстраторів патрульних поліцейських, на якому зафіксовано події, які мали місце 19.02.2020 року о 17.05 год. в м. Луцьку по вул. Клима Савури та з яких вбачається, що на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу ALFA ROMEO, н.з. НОМЕР_1 , завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору та гучномовця його водій ОСОБА_1 не зупинився, внаслідок чого його було затримано шляхом переслідування на патрульному автомобілі RENAULT Duster, дн.з. 7685. В результаті зупинки ОСОБА_1 , останньому було роз`яснено причину такої, а також повідомлено про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння. Надалі, співробітниками поліції було зупинено двох свідків, з метою залучення їх до огляду на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 . В результаті пропозицій поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 , відмовився у присутності залучених свідків. При цьому, патрульний роз`яснив ОСОБА_1 , що відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, фактично свідчить про його знаходження в такому стані. У відповідь на це, ОСОБА_1 так і не виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я (а.с. 10).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду не має, в свою чергу ОСОБА_1 такі докази в жодній мірі спростовані не були.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо дотримання процедури оформлення адмінматеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України № 2617-УІІІ від 22.11.2018 року, яка діяла на час вчинення правопорушення), адміністративна відповідальність за цією нормою законодавства наступає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. п. 2, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В даному випадку, підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, у інспектора поліції були в наявності. Так, інспектором поліції було встановлено, що у ОСОБА_1 спостерігаються порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.

Згідно п. п. 6, 7 Розділу І Інструкції, - огляд на стан сп`яніння також проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно п. 12 Розділу ІІ Інструкції, - у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я,був зафіксований в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 6-7).

Вищезазначені обставини в повній мірі та об`єктивно узгоджуються як між собою, так і з обставинами, які зафіксовані на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського.

Таким чином, ОСОБА_4 , відмовившись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КЗ «Волинський медичний центр терапії залежностей», порушив вимогу п. 2.5 ПДР України, а відтак вчинив правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст.ст. 22, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

На переконання суду, діяння, яке підлягає під ознаки ч. 1 ст. 130 КУпАП не може вважатися малозначним, так як таке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності в сфері безпеки дорожнього руху.

На переконання суду, звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене, може підірвати як авторитет правоохоронних органів, так і авторитет органів судової влади, а також сприятиме формуванню думки суспільства про безкарність за порушення в сфері забезпечення правил дорожнього руху та порушуватиме принципи встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.10 ПДР України «водій» це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, слід зробити висновок, що «іншими особами», які несуть відповідальність за керування транспортними засобами в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння є особи, які не мають посвідчення водія тобто взагалі його не отримували.

Згідно довідки Луцького УПП у Волинській області ДПП від 24.02.2021 року ОСОБА_1 посвідчення подія не отримував взагалі, а тому останнього слід віднести до категорії «інших осіб».

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи всі обставини справи, зважаючи на те, що ОСОБА_1 вчинив декілька (два) правопорушення, суд приходить до висновку, що на нього слід накласти адміністративні стягнення в межах санкцій статей, за якими він притягується до адміністративної відповідальності, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн.

Дана міра адміністративного стягнення, на думку суду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 454 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 122-2, 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді:

- за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 9 (дев`яти) неоподаткованих мінімумів доходів, що становить 153 (сто п`ятдесят три) грн.

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська