ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/7792/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в Північному міжобласному територіальному відділенні Антимонопольного комітету України на посаді головного спеціаліста п`ятого відділу досліджень та розслідувань, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2020 р.н., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП (протокол № 440),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , обіймаючи з 24.07.2019 року по 30.09.2020 року посаду головного спеціаліста п`ятого відділу досліджень та розслідувань Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, будучи державним службовцем категорії «В» пункту 1 частини 1 статті 3 ЗУ «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 даного Закону, після припинення виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого періоду на 2021 рік до 01.04.20211 року, а саме: 10.04.2021 року о 08 год. 30 хв. подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік (після звільнення), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В суді прокурор Сеник В.Г. підтримала протокол.

ОСОБА_1 в суді вину не визнав, зазначивши, що жодного умислу в неподанні декларації перед звільненням у нього не було та пояснив, що ним неодноразово здійснювалися спроби входу до Єдиного державного реєстру декларацій, однак йому кожного разу надходили повідомлення, що реєстр перевантажений і щоб він спробував пізніше. Після невдалих спроб авторизуватися та увійти, вирішив спробувати пізніше. Оскільки він працює у приватній компанії подати декларацію на роботі він можливості не мав, а потім, у зв`язку із початком польових робіт, він поїхав до батьків у село, де немає покриття Інтернету. При першій же нагоді ним 10.04.2021 року було подано декларацію. За наведених обставин просив провадження закрити.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення; поясненнями самого ОСОБА_1 ; запитом до НАЗК; даними відповіді НАЗК на запит з додатками; даними супровідного листа НАЗК до ДСР НП України з додатками; даними запиту Антимонопольного комітету України; відповіддю Антимонопольного комітету України з додатками; інформацією із публічної частини ЄДР декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Твердження ОСОБА_1 щодо неналежної роботу Єдиного реєстру декларацій та намагання вчасно подати декларацію спростовуються даними послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» останній розпочав та закінчив подання декларації за 2020 рік 10.04.2021 року.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальних межах, встановлених санкцією частини статті.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 454 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 172-6 ч. 1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя