Справа № 605/148/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

"24" травня 2021 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, з вищою освітою, фізичної особи - підприємця, проживаючого АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №112439 від 13 березня 2021 року, громадянин ОСОБА_1 у вказаний день близько 06 години 00 хвилин в м. Тернопіль по вул. Микулинецька, 99а, керував автомобілем Opel Vivaro державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду за допомогою приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6810, ARBF 0443 (повірка чинна до 15 жовтня 2021 року) та від огляду в медичному закладі, відмовився, у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що того дня за кермом автомобіля їхав його батько, а він і ще двоє осіб були пасажирами. Приїхавши на автобазар в м.Тернопіль, вже у відсутності його батька ОСОБА_2 , а саме коли він стояв на вулиці поблизу автомобіля, до них під`їхали працівники поліції, при цьому запитали хто водій та попросили пред`явити документи на транспортний засіб, на що він відповів, що водій його батько та пред`явив документи на автомобіль, щоб підтвердити, що машина не викрадена, а також своє посвідчення водія на підтвердження особи. Тоді працівники поліції запитали чи він щось вживав, на що він відповів, що ввечері пив пиво, оскільки він був пасажиром і не керував транспортним засобом, при цьому він взагалі не зрозумів, чого вони його про це запитували. На вимогу працівників поліції, він телефонував до батька, але так як з`ясувалось пізніше, останній свій телефон забув вдома, то не додзвонився. Тоді працівник поліції попросив його, щоб він ще раз дав йому своє посвідчення водія, яке він спочатку забрав. Він попросив працівників поліції, щоб вони дали йому можливість піти на ринок та відшукати батька, тобто покликати водія автомобіля, але йому в цьому було відмовлено. Також йому було відмовлено у наданні відео доказів того, що саме він керував транспортним засобом і не було на його прохання, забезпечено можливість скористатись послугами захисника. Він не розуміє чому працівники поліції вимагали у нього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, при цьому, що він їм неодноразово наголошував, що він лише пасажир, а керував автомобілем його батько, який на даний час перебуває на авторинку, проте працівники поліції не звертали на це уваги.

Вважає, що якщо б він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, то йому б посвідчення водія не повернули, але разом з тим йому його повернули, при цьому оригінал посвідчення водія виданого на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 пред`явив в судовому засіданні.

Додав, що під час того, як йому, у присутності двох свідків, поліцейський пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, то він відповів ствердно на те, що він дійсно ОСОБА_1 , а не стосовно того, що він керував автомобілем.

Після того, як він відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, так як він не розумів чого він має такий проходити, будучи пасажиром, на нього було складено протокол та повернуто посвідчення водія.

Зазначає, що на доданих поліцейськими відеозаписах, чомусь немає того, що він говорив їм, що він не водій, а пасажир, а також, що водієм був його батько.

Просить долучити до матеріалів справи копію рішення Підгаєцького районного суду від 16 квітня 2021 року в адміністративній справі №605/147/21, яке не оскаржувалось та набрало законної сили і яким доведено той факт, що він не керував транспортним засобом Opel Vivaro державний номерний знак НОМЕР_1 , 13 березня 2021 року близько 06 години 00 хвилин в м. Тернопіль по вул. Микулинецька, 99а, тобто не був водієм, а отже і суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а також копію його посвідчення водія.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що того дня він, його син ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , близько 05 години ранку, його автомобілем Opel Vivaro, номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого був він, виїхали з м. Підгайці на автобазар в м. Тернопіль. Приїхавши за місцем призначення близько 06 години ранку, вони під`їхали під ворота, які були зачинені, при цьому він розвернув автомобіль і поїхав до інших воріт, але не знає чи проїхав по обочині, чи трохи зачепив зустрічну смугу руху, при тому він не бачив працівників поліції. Біля других воріт, він зупинився і швидко пішов на заплановану ним зустріч із чоловіком, бо вже спізнювався. Коли він приблизно через 1-2 години повернувся до автомобіля, то ОСОБА_1 повідомив йому, що під`їжджали поліцейські і склали на нього протокол за порушення правил дорожнього руху, за те, що він сидів з боку. Його син не міг до нього додзвонитись, оскільки він свій телефон, поспішаючи, забув вдома.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що вони в той день зранку виїхали з м. Підгайці в м. Тернопіль на автобазар, при цьому за кермом був батько позивача ОСОБА_2 . Він сидів на передньому сидінні біля дверей, а позивач між ними посередині, на задньому сидінні сидів ОСОБА_5 . Приїхавши на автобазар, вони під`їхали до задніх воріт, які були зачинені, тоді ОСОБА_2 переїхав до центральних воріт, які були відчинені і зупинившись там, швидко кудись пішов, а вони залишились в автомобілі, так як на базар йти ще не хотіли, бо було холодно. ОСОБА_1 через водійські двері, вийшов на вулицю курити і тоді під`їхали працівники поліції. Це було приблизно близько 06 години ранку.

Він вийшов з автомобіля і підійшов запитати, що сталось, при цьому працівники поліції йому сказали відійти в сторону, бо зараз ще на нього щось складуть.

Працівники поліції погрожували забрати транспортний засіб на штрафмайданчик, в тому випадку, якщо він під їх диктовку не напише розписки про те, що не дозволить сісти за кермо позивачу, при цьому вони у нього не перевіряли наявності посвідчення водія.

Він ніяких ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не бачив.

Водій ОСОБА_2 повернувся приблизно через 30 хвилин після того, як поїхали працівники поліції.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що він у вищевказаний день не керував транспортним засобом Opel Vivaro, державний номерний знак НОМЕР_1 , а лише був його пасажиром, знайшло своє підтвердження під як під час розгляду вказаної справи, так і адміністративної справи №605/147/21.

Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 16 квітня 2021 року у справі №605/147/21, яке не оскаржувалось та набрало законної сили, постанову поліцейського рядового поліції УПП в Тернопільській області Слобода П.І. серії ЕАН №3908555 від 13 березня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень скасовано, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Вищезазначеним судовим рішенням встановлено той факт, що ОСОБА_1 не був водієм, а отже і суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з порушенням встановленого порядку пропонувалось пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно ч.1 ст.266 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення правопорушення) особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, хоча у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №112439 від 13 березня 2021 року зазначено, що громадянин ОСОБА_1 у вказаний день близько 06 години 00 хвилин в м. Тернопіль по вул. Микулинецька, 99а, керував автомобілем Opel Vivaro державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду за допомогою приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6810, ARBF 0443 (повірка чинна до 15 жовтня 2021 року) та від огляду в медичному закладі, відмовився, у присутності двох свідків, однак факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, категорично заперечувався під час судового розгляду справи, при цьому матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких належних та допустимих доказів в розумінні ст.251 КУпАП, які б спростовували вказані твердження ОСОБА_1 та доводили б протилежне.

Поясненнями вищезазначених свідків, даними ними в судовому засіданні, повністю підтверджено твердження ОСОБА_1 з приводу того, що він не керував транспортним засобом.

Аналогічне стосується також і досліджених в судовому засіданні відеозаписів, які містяться на DVD-R диску.

Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису із відеореєстратора патрульного автомобіля, який міститься на DVD-R диску, видно, що по обочині у зустрічному, працівникам поліції, напрямку, поблизу автозаправки, рухався якийсь автомобіль, при цьому працівники поліції проїхавши ще не значну відстань, розвернулись та під`їхали до припаркованого автомобіля Opel Vivaro, номерний знак НОМЕР_1 , біля якого стояв ОСОБА_1 .

Досліджені в судовому засіданні відеозаписи із нагрудних камер поліцейських жодним чином достовірно не підтверджують обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення і такі повністю спростовані крім пояснень самого ОСОБА_1 даних ним в судовому засідання, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , а також вищевказаним рішенням Підгаєцького районного суду від 16 квітня 2021 року.

Відповідно до ч.1 ст.265-1 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення правопорушення) у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також, дослідженими в судовому засіданні відеозаписами, повністю підтверджується твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що у нього працівник поліції брав посвідчення водія та тимчасово не вилучив їх з огляду на зафіксовані обставини, до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення.

Той факт, що працівником поліції особу ОСОБА_1 було встановлено на підставі посвідчення водія у додатку Дія, не відповідає дійсності, оскільки останнім було пред`явлено працівникам поліції саме посвідчення водія, що підтверджується відеозаписами із нагрудних камер поліцейських.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пред`явлено суду оригінал посвідчення водія того ж номера та серії, яке вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Яким чином даний документ було повернуто ОСОБА_1 , на вказаних відеозаписах не зафіксовано, оскільки такі здійснювались, з порушенням вимог п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999, не безперервно, а фрагментами.

Досліджені судом відеозаписи жодним чином не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспорним засобом.

Встановлені судом обставини справи, не відповідають суті адміністративного правопорушення зазначеній у протоколі про адміністративне правопорушення, а також диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом настає за умов відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який пропонується пройти чи проводиться відповідно до встановленого порядку.

Таким чином, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який йому пропонувалось пройти в порушення встановленого порядку, оскільки він не був водієм, не може бути підставою для притягнення даної особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

На підтвердження наведеного, суд вважає за необхідне, зіслатися на зміст частини другої ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, та частини першої ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Хоча приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, саме постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Таким чином, беручи до уваги те, що ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення правопорушення) передбачала відповідальність у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд вважає за необхідне застосовувати стандарти Європейського Суду з прав людини, притаманні кримінальному провадженню.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом поза розумним сумнівом, зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Працівниками поліції не представлено будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем.

Матеріалами справи про адміністративне правопорушення жодним чином не спростовуються пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо того, що він не керував транспортним засобом.

За змістом п.1.10 Правил дорожнього руху водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Виходячи із встановлених у справі обставин, суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 не був водієм, тобто не керував транспортним засобом Opel Vivaro, державний номерний знак НОМЕР_1 , 13 березня 2021 року близько 06 години 00 хвилин в м. Тернопіль по вул. Микулинецька, а тому відповідно до Інструкції і вимог ч.1 ст.266 КУпАП не підлягав огляду на стан алкогольного, чи будь-якого іншого сп`яніння.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є недоведеним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КАС ВС від 08 липня 2020 року (справа №463/1352/16-а).

При цьому, суд звертає увагу на те, з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах Малофєєва проти Росії (Malofeyeva v. Russia, рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та Карелін проти Росії (Karelin v. Russia заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

Виходячи із вищенаведеного, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення правопорушення).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 33-35, 130 ч.1, 221, 245, 251, 266, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року та зареєстрованою у Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11 листопада 2015 року, ст.ст.8, 62 Конституції України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц