Справа № 324/802/21
Провадження № 3/324/366/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Кацаренко І.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, особи з інвалідністю ІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

До Пологівського районного суду Запорізької області надійшов протокол серії ВАБ №029481 від 10 травня 2021 року, складений ДОП СДОП ВП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Ляшенком М.С. у відношенні ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, в якому зазначено, що 26 квітня 2021 року приблизно об 16 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якої висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, тобто скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.173-2 КУпАП.

22 березня 2021 року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.173-2 КУпАП, за яке постановою судді Пологівського районного суду Запорізької області від 05 квітня 2021 року на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що 26 квітня 2021 року приблизно о 16 годині 00 хвилин у нього з його матір`ю за їх місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 виникла сварка, в ході якої він висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила суду, що 26 квітня 2021 року приблизно о 16 годині 00 хвилин у неї з її сином ОСОБА_1 за їх місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 виникла сварка, в ході якої син висловлювався на її адресу нецензурною лайкою. На даний час вони з сином примирилися, претензій до нього вона не має, пробачила його за такий вчинок, просила суд закрити провадження у справі, про що подала відповідну заяву до суду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 ознайомлений із ч.2 ст.173-2 КУпАП, суддею йому роз`яснені його права, передбачені ст.ст.268, 301 КУпАП, ст.63 Конституції України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, приходжу до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена його власними поясненнями у суді; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №029481 від 10 травня 2021 року; доповідною запискою щодо розгляду звернення ОСОБА_2 , складеною ДОП СДОП ВП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Ляшенком М. 10 травня 2021 року; копією протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26 квітня 2021 року; копіями письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 26 квітня 2021 року та ОСОБА_1 від 09 травня 2021 року, копією постанови Пологівського районного суду Запорізької області від 05 квітня 2021 року №324/476/21.

Аналізуючи відповідно до ст.252 КУпАП наведені вище докази та надаючи їм правову оцінку, суддя приходить висновку, що вони є належними, допустимими та беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ч.2 ст.173-2 КУпАП складом адміністративного правопорушення є зокрема вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене повторно протягом року.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП кваліфіковані правильно.

Підстави для закриття справи, передбачені ч.2 ст.284 та ст.247 КУпАП, відсутні.

Обставиною, що пом`якшує адміністративну відповідальність, суддя визнає щире каяття винного, не вбачаючи при цьому обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення не закріплено визначення малозначного правопорушення та немає вказівок на його ознаки, однак у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визначення діяння малозначним, керуючись тим, що його наслідки не є суспільно шкідливими.

Розглянувши матеріали справи, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, оскільки діяння вчинене ним, хоча і містило в собі всі юридичні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, однак внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема дії правопорушника суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, враховуючи те, що із потерпілою ОСОБА_2 вони примирилися, вона його пробачила та просила закрити провадження по справі. Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який є особою з інвалідністю, та те, що правопорушення не спричинило будь-яку значну шкоду суспільним або державним інтересам, правам та свободам громадян, суддя приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого і оголошення усного зауваження з попередженням про недопустимість подальшого порушення, згідно ст.22 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 22, 173-2, 268, 280, 283, 284, 294, суддя

П О С Т А Н О В И В :

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП та винести йому усне зауваження.

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої винесено постанову, а також потерпілою до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Кацаренко І. О.