ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сидорак Г.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , приватного підприємця -

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №402254 від 29 жовтня 2020 року - 29.11.2020 року о 10:00 год виявлено, що ОСОБА_1 , порушив правила щодо карантину людей, санітарно-протиепідемічних правил і норм, вимоги п.2, п.4, п.5, п.7, п.8 Постанови №17 Головного державного санітарного лікаря України, ст. 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», чим вчинила правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні подав клопотання про закриття адміністративної справи за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В клопотанні посилається на те, що норма ст. 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи. В протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього вказано, що 29 листопада 2020 року, не жовтня, а листопада, він, ОСОБА_1 , порушив вимоги ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», тобто працівник поліції у протоколі зазначив дату виявлення ним факту порушення карантинних обмежень, ту, яка не настала, а саме майбутню дату 29 листопада 2020, хоча перевірка ним здійснювалась 29 жовтня 2020 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, долучено:

-виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;

-диск відеозапису;

-Свідоцтво про право власності на нерухоме майно нежитлову будівлю, торговий кіоск, який знаходиться по АДРЕСА_2 .

На думку судді, вказаними документами не підтверджується факт порушення правил карантину ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №402254 від 29 жовтня 2020 року поліцейським зазначено дату виявлення факту порушення карантинних обмежень, ту, яка не настала, а саме майбутню дату 29 листопада 2020 року. У зв`язку з цим неможливо притягнути до адміністративної відповідальності особу за адміністративне правопорушення, календарна дата вчинення якого ще не настала. Крім того, щодо вказаної у протоколі постанови №17 Головного державного санітарного лікаря України, то вона зазначена без дати, а тому про яку саме постанову йдеться встановити неможливо.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Суддя Г.Б. Сидорак