ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1113/20 Номер провадження 33/814/79/21Головуючий у 1-й інстанції Ситник О. В. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., з участю представника потерпілого Филь Р.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Зорченка О.В. в інтересах особи , що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає в АДРЕСА_1 , не працює, індивідуальний ідентифікаційний номер суду не відомий, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався,

-про притягнення до адмінвідповідальності за ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини

Постановою судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2020 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 1224 , ст. 124, ч.4 ст.130 КУпАП, у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення накладено в межах санкції , встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених , а саме передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення виді штрафу в сумі 20400 (десять тисяч двісті) грн - на користь держави з позбавленням прав керування всіма видами транспортних засобів на три роки.

Термін позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів згідно ст.321 КУпАП обчислюється з дня винесення постанови про позбавлення цього права. В разі ухилення від здачі документа, строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді , 20.08.2020 року о 13 годині 50 хвилин на автодорозі Гадяч-Опішня на 115 км водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Dacia д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого скоїв ДТП з автомобілем ГАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

20.08.2020 року о 13 годині 50 хвилин на автодорозі Гадяч-Опішня на 115 км водій ОСОБА_1 керував автомобілем Dacia ВІ3628СО залишив транспортний засіб з місця дорожньо-транспортної пригоди до якої він причетний , чим порушив вимоги п. 2.10а ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.1224 КУпАП.

20.08.2020 року о 13 годині 50 хвилин на автодорозі Гадяч-Опішня на 115 км водій ОСОБА_1 керував автомобілем Dacia НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в Зіньківській ЦРЛ, вживав алкогольні напої після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

У принесеній апеляції адвокат Зорченко О.В. в інтересах особи , що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить постанову скасувати , а провадження закрити.

Щодо притягнення ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП зазначає , що на даний час відповідальність за інкриміноване правопорушення , передбачена кримінальним кодексом , а тому провадження підлягає закриттю у зв`язку з скасуванням акту , яким передбачена відповідальність.

Крім того , відсутні докази інкримінованого правопорушення , зокрема того , що ОСОБА_1 після ДТП вживав алкогольні напої. Огляд на стан сп`яніння проведено з порушеннями , оскільки запропоновано пройти огляд відразу в лікарні , а у висновку і протоколі є розбіжності у часі.

Що стосується протоколів за ст. 122-4 , 124 КУпАП , то адвокат зазначає , що до протоколів не долучено доказів того , що він перевищив швидкість.

Позиція апелянта в судовому засіданні апеляційного суду

В судовому засіданні адвокат Зорченко О.В. в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав. В останнє судове засіданні апелянти не з`явилися , попередньо надавши заяву про розгляд справи без їхньої участі. Представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Филь Р.А. в судовому засіданні заперечував з приводу задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду

Заслухавши думку учасників провадження на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги , вивчивши матеріали провадження , апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з положеннями ч.7 ст.294КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.

Так , визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень , передбачених ст. 124, 130 ч. 1 , 122-4 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на: протоколи про адміністративні правопорушення , в яких детально викладено суть порушення ; пояснення свідків , допитаних в суді першої інстанції ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , висновок Зіньківської ЦРЛ №33 від 20.08.2020 з якого вбачається , що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння ; схему місця ДТП , письмові пояснення ОСОБА_1 .

Проаналізувавши вказані докази суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень , передбачених ст.ст.124 ,1,22-4 130 КУпАП.

Із вказаними висновками, що були прийняті на підставі аналізу вказаних доказів, погоджується і апеляційний суд.

Натомість , доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих правопорушень та недопустимість усіх доказів , покладених в основу цього рішення , є непереконливими і висновків судді не спростовують.

Як вбачається із наданих матеріалів , ОСОБА_1 ставиться в провину те що він , керуючи автомобілем Dacia д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого скоїв ДТП з автомобілем ГАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. Після скоєння наїзду на вказаний автомобіль порушник залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, чим вчинив правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

В подальшому , під час з`ясування обставин вказаних правопорушень працівниками поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та після отримання позитивного висновку складено протокол ще й за ст. 130 КУпАП.

Заперечуючи причетність до вказаних правопорушень , апелянт вказує на те , що відсутні докази перевищення ним швидкості , а об`єктивна сторона правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП викладена неправильно та відповідальність за вказане порушення станом на день подій , була скасована.

Проте , такі доводи апеляції не ґрунтуються на нормах закону та у повній мірі спростовуються наявними у справі доказами.

Так , винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАп та похідного від нього , правопорушення , передбаченого ст. 122-4 КУпАП підтверджується протоколом від 20.08.2020 року серія БР №062717, де зазначено , що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Dacia д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості , не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції в наслідок чого скоїв ДТП з автомобілем ГАЗ д.н.з. НОМЕР_2 ; схемою місця ДТП , де зазначені місце зіткнення ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно з якими 20.08.2020 року він їхав на автомобілі Dacia д.н.з. НОМЕР_1 до батьків в м. Миргород як саме сталося ДТП не пам`ятає, після того як скоїв ДТП вживав горілку на АЗС в сел. Опішня Зіньківського району Полтавської області , покинув місце ДТП , бо злякався відповідальності , заходи психологічного та фізичного впливу не застосовувались; письмовими поясненнями свідків , допитаними в суді першої інстанції.

Так ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , були безпосередніми свідками дорожньо-транспортної пригоди за участю водія ОСОБА_1 та в суді першої інстанції вказали , що останній , під час руху на автодорозі Гадяч-Опішня пішов на обгін , але на зустріч їхав автомобіль червоного кольору , і автомобіль під керуванням ОСОБА_1 щоб не зіштовхнутися із зустрічним автомобілем різко прийняв управо , і влетів у лівий задній бік автомобіля ГАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , від чого той вилетів на обочину отримавши при цьому значні пошкодження автомобіля.

Пояснення вказаних свідків , повністю узгоджуються з іншими доказами , що наведені вище , зокрема , схемою місця ДТП , протоколом про адмінправопорушення , в якому викладені обставини , за яких трапилося ДТП , та повністю доводять , що саме водієм ОСОБА_1 допущено порушення Правил дорожнього руху , які спричинили ДТП.

А тому доводи апеляції про відсутність доказів перевищення швидкості ОСОБА_1 спростовуються наведеним.

Крім того , ДТП сталося внаслідок порушення ОСОБА_1 декількох пунктів правил дорожнього руху - п. 12.1, 13.1 ПДР України.

До того ж , ОСОБА_1 , під час складання протоколів щодо нього , жодних зауважень до їхнього змісту чи схеми ДТП не висловлював, у поясненнях не заперечував своєї винуватості у вчиненні правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 130 та ст. 122-4 КУпАП.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи про відсутність доказів винуватості саме його в дорожньою транспортній пригоді.

Не є переконливими доводи апеляції щодо притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП через відсутність на момент вчинення даного правопорушення адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження , подія , яка ставиться в провину ОСОБА_1 , сталася 23 жовтня 2020 року.

Верховною Радою України 22 листопада 2018 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 2617 - VIII), яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та особливості початку досудового розслідування у формі дізнання.

Закон № 2617 - VIII повинен був набрати чинності 1 січня 2020 р., проте був відтермінований і набрав чинності 1 липня 2020 р. Підпунктом 4 пункту 1 розділу 1 цього закону були внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (Відомості Верховної Ради УРСР, 1984 р., додаток до № 51, ст. 1122), стаття 130 викладена в такій редакції:

«Стаття 130. Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції ( далі по тексту ).

Крім того, згідно із пунктом 171 пункту 2 цього закону Кримінальний кодекс України (Відомості Верховної Ради, 2001 р. № 25-26, ст. 131) доповнений статтею 286-1 такого змісту: ( далі по тексту ).

Отже, після набрання чинності Закону № 2617 VIII, з 01 липня 2020 року, відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за ст. 130 КУпАП перестала існувати.

Відповідальність за ці дії була криміналізована та передбачена ст. 286-1 КК України, тобто відбулося посилення відповідальності за ці делікти від адміністративної до кримінальної.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння. Посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Законом України від 17 червня 2020 р. № 720-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 р. були внесені зміни до закону №2617-VIII. Підпунктом 117 розділу 1 Закону № 720-IX у розділі 1 Закону України «Про внесення змін до деяких актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (Закон № 2617 - VIII) у пункті 1; підпункти 2-4,7 виключено.

Саме підпункт 4 пункту 1 і запроваджував нову редакцію ст. 130 КУпАП, яка вступала в силу з 01 липня 2020 р. і не передбачала адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, у пункті 2 розділу 1 Закону № 2617-VIII виключено підпункти 127, 128, 131, 149, 171, 207. Саме підпунктом 171 доповнювався КК України статтею 286-1 Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказаний закон набрав чинності у визначеному законом порядку та його положення неконституційними не визнавалися.

Отже, з 03 липня 2020 р. з часу набрання чинності Закону України № 720-IX кримінальна відповідальність за ст. 286-1 КК України відсутня, оскільки відбувалась декриміналізація цього суспільно небезпечного діяння.

Натомість існує адміністративна відповідальність з 03 липня 2020 р. за ст. 130 КУпАП в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.

З огляду на викладене станом на день вчинення цього правопорушення , ч. 4 ст. 130 КУпАП діяла в редакції , згідно з якою відповідальність за цією статтею була передбачена за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків , а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Тому дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано судом першої інстанції за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Не встановлено під час апеляційного перегляду справи суттєвих порушень під час проведення огляду на стан сп`яніння , на які вказує апелянт.

Так , згідно з письмових показів самого ОСОБА_1 , він вживав алкоголь після вчинення ДТП. Згідно з медичного висновку , ОСОБА_1 на час освідування перебував в стані алкогольного сп`яніння. Вказану обставину , також , підтвердила свідок ОСОБА_3 яка працює лікарем Зіньківської ЦРЛ та була допитана в суді першої інстанції.

З врахуванням сукупності вищенаведених доказів , зміна показів ОСОБА_1 щодо вживання ним алкоголю після ДТП , розцінюється як спроба уникнути відповідальності за вчинене.

Доводи апелянта, щодо розбіжностей у зазначені часу у висновку і протоколі, не можуть бути враховані та не дають підстав для визнання доказів недопустимими.

Відповідно до п. 8. Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

З огляду на викладене , дії працівників поліції щодо доставки водія після ДТП в медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння , у повній мірі відповідають вимогам законодавства . Підстав для визнання огляду таким , що проведений з порушенням , апеляційний суд не вбачає.

Таким чином під час апеляційного розгляду, наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи ОСОБА_1 , а факт вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130 КУпАП , ст. 124 , ст. 122-4КУпАП поза розумним сумнівом є доведеним.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з додержанням вимог статті 33, 36 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника , ступеня його вини .

Порушень законодавства , які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова судді щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Зорченка О.В. в інтересах особи , що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення , постанову судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 без змін;

Постанова набирає законної сили з моменту її винесення й оскарженню не підлягає

Суддя А.О.Рябішин