Справа № 522/5922/21
Провадження 3/522/5104/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Косіцина В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області 05.04.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

05 квітня 2021 року до суду надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності вбачається, що 24.02.2021 року о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_1 знаходячись в АДРЕСА_1 , у дворі будинку вчинила хуліганські дії до громадянки ОСОБА_2 , які виразились у погрозах, висловлюванні нецензурною лайкою і застосуванні фізичної сили та чіплянні до інших сусідів перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила громадський порядок та вчинила правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання 20.05.2021 року не з`явилась, про час та місце судового засідання сповіщалась належним чином. Матеріали справи містять заяву ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності.

При цьому, згідно протоколу ОСОБА_1 зазначила «не визнала ні одного слова та рішення».

На підтвердження вини, орган, що склав адміністративний протокол посилається на протокол про адміністративне правопорушення від 10.03.2021 року серія ВАБ №145367; заяву ОСОБА_2 до начальника відділу поліції № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області про вжиття заходів; пояснення ОСОБА_1 та витяг з бази даних.

Так, в результаті аналізу досліджених доказів, суд приходить до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винною у скоєнні інкримінованого їй правопорушення. Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого їй діяння.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

У відповідності до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до приписів ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні взагалі будь-які пояснення сторонніх осіб, які могли б підтвердити чи спростувати обставини начебто вчинення ОСОБА_1 вказаного у протоколі правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України. В матеріалах справи наявні лише пояснення безпосередніх учасників конфлікту, хоча як слідує з матеріалів справи, обставини мали місце в присутності інших осіб, у яких мали б бути відібрані пояснення, які можливо б було дослідити в судовому засіданні для встановлення істини.

Також, суду не надані пояснення ОСОБА_2 , відносно якої було вчинено хуліганські дії.

При цьому, в матеріалах справи наявні пояснення ОСОБА_1 , в яких остання спростовує обставини викладені ОСОБА_2 у заяві та зазначала, що вона майже не спілкується з сусідкою, але коли вони зустрічаються, то сусідка її ображає.

Проте, дані обставини не були перевірені, органом, яким складено протокол.

Із наданих матеріалів випливає, що між сторонами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наявний обопільний конфлікт.

В матеріалах справи містяться лише пояснення та заява безпосередніх учасників конфлікту, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які суттєво різняться між собою та суперечать.

Тобто, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , обставин, викладені у їх поясненнях та заяві не узгоджуються між собою та не підтверджують їх.

Водночас, обидві учасниці конфлікту, як ОСОБА_2 так і ОСОБА_1 вказали в своїх поясненнях, що свідками цих подій були сусіди. Проте, жодних пояснень сторонніх осіб, не безпосередніх учасників конфлікту, які бачили те, що відбувалось 24.02.2021 року, та з чого можливо було б зробити висновок про винуватість чи невинуватість особи, яка притягається до відповідальності та встановити істину по справі, до матеріалів справи не додано.

Разом з тим, жодних інших доказів, як то аудіо, фото чи відеозапис вказаних в протоколі подій, до матеріалів справи не додано та органом, що склав протокол не вилучалось.

За змістом ст. 173 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, що тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Отже, як випливає з матеріалів справи, факт вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства, як це зазначено в протоколі, органом, що склав протокол не було встановлено.

Таким чином особа, що склала протокол не розкрила належним чином об`єкт та об`єктивну сторону правопорушення.

Відповідно до ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Згідно ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з того, що сам по собіпротокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відтак, на підставі аналізу всього вищевказаного, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП України, а тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 24, 33, 173, 221, 247, 268, 283, 284 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Косіцина В.В.

20.05.21