Справа №601/830/21
Провадження № 3/601/389/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Коротич І.А., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Кременецької окружної прокуратури Янюка О.М., захисника Чапаєва Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременці матеріали, які надійшли від Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , приватного підприємця,

за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Кременецького районного суду Тернопільської області від Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією № 148 від 24 березня 2021 року, ОСОБА_1 , будучи особою, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», а саме - 27.11.2020 припиняючи повноваження депутата Почаївської міської ради Кременецького району Тернопільської області та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме - 25.02.2021 року подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративніправопорушення.

Так, рішенням Почаївської міської ради №1 від 30.11.2015 «Про підсумки голосування та результати виборів Почаївського міського голови та депутатів Почаївської міської ради Почаївської міської об`єднаної територіальної громади» визнано повноваження ОСОБА_1 , як депутата Почаївської міської ради Кременецького району Тернопільської області.

Відповідно до рішення Почаївської міської ради № 2 від 27.11.2020 «Про початок повноважень депутатів Почаївської міської ради восьмого скликання » визнано повноваження депутатів Почаївської міської ради восьмого скликання та відповідно припинено повноваження депутатів Почаївської міської ради сьомогоскликання.

ОСОБА_1 в порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, пізніше 20 робочих днів з дня припинення діяльності, а саме - 25.02.2021 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданимидеклараціями.

ОСОБА_1 , будучи депутатом Почаївської міської ради був ознайомлений із Законом України «Про запобігання корупції», що підтверджується інформацією міської ради.

Візуальним моніторингом публічних відомостей, розміщених на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції встановлено, що до цього ОСОБА_1 подав декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щорічну за 2016 рік о 16 годині 56 хвилин 30.03.2017; за 2017 рік о 14 годині 15 хвилин 20.03.2018; за 2018 рік о 15 годині 12 хвилин 14.03.2019; та за 2019 рік о 11 годині 50 хвилин 12.05.2020, тобто своєчасно з дотримання вимог статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», що підтверджує його ознайомлення із вимогами вказаного вище закону та усвідомлення вчинюваних ним дій під час подання декларації,особи уповноваженої на виконання функцій держави.

Також, про необхідність подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування неодноразово повідомлялось на сайті НАЗК та публікувалось у засобах масової інформації. Відповідно до Роз`яснень НАЗК щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю - декларація, яка подається відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону не пізніше 20 робочих днів з дня припинення діяльності.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями протягом 20 робочих днів з дня такого припинення, тобто не пізніше 28.12.2021.

Водночас, всупереч вимогам наведених вище законодавчих актів, ОСОБА_1 декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений ранішеподаними деклараціями подав з порушенням встановлених строків, а саме - 25.02.2021.

В ході опрацювання Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, https ://public.nazk. gov.ua/ search) встановлено дату подачі декларацій перед звільненням за період, не охоплений раніше поданими деклараціями ОСОБА_1 , а саме - 25.02.2021, що підтверджується скріншотом сторінки Интернету з сайту НАЗК.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи особою, який відповідно до пп. «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог частини 1 статті 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що конкретного терміну подання декларації, у зв`язку із припиненням діяльності, Закон України «Про запобігання корупції» не містить. Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання. Його ніхто не повідомляв та під підпис не попереджав про необхідність подання такої декларації саме протягом двадцяти днів з часу складення повноважень депутата. Натомість, в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до протоколу документах, щодо нього відсутня інформація з приводу того, чи був дотриманий визначений положеннями статті 51-2 Закону України «Про запобігання корупції» порядок встановлення своєчасності подання декларації ним, до початку проведення перевірки і збирання доказів органом Національної поліції. Також відсутня інформація, чи проводився такий контроль НАЗК взагалі. Вважає, що зібрані докази отриманні без дотримання Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Умислу на приховування доходів або іншого особистого інтересу у поданні декларації не у 20- денний термін він не мав, також не приховував доходи при подачі декларації. Просить закрити справу, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні прокурор вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, а тому просить визнати його винуватим та накласти адміністративне стягнення в розмірі 850 гривень.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі обставини у сукупності, приходжу до наступних висновків.

Із змісту статті 9 КУпАП вбачається, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідальність за частиною 1 статті 172-6 КУпАП настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 пояснив про те, що він не мав умислу на приховування доходів або іншого особистого інтересу у поданні декларації не у 20- денний термін, також не приховував доходи при подачі декларації.

Разом з тим, вимогами статті 280 КУпАП на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов`язок з`ясувати не лише те, чи було вчинено діяння, але і питання винуватості особи у його вчиненні.

Вина є одним з елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при наявності вини у вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Так, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це встановлено статтею 10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та статтею 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналогічна позиція викладена судовою палатою у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму листі, щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року зазначила про те, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до протоколу документах відсутня інформація з приводу того, чи був дотриманий визначений положеннями статті 51-2 Закону України «Про запобігання корупції» порядок встановлення своєчасності подання декларації ОСОБА_1 , до початку проведення перевірки і збирання доказів органом Національної поліції. Диспозиція вказаної статті передбачає, що: 1. Державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

2. Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.

3. У разі встановлення Національним агентством факту неподання декларації суддею, суддею Конституційного Суду України Національне агентство письмово повідомляє про такі обставини відповідно Вищій раді правосуддя або Голові Конституційного Суду України.

В матеріалах справи відсутня інформація, чи проводився такий контроль НАЗК. Наявний в матеріалах справи витяг декларації з реєстру, який не завірений належним чином, не зрозуміло його походження, не може вважатися належним доказом, відповідно до положень статті 251 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, приходжу до висновку що зібрані у справі докази отриманні без дотримання Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Належних і допустимих доказів, які беззаперечно спростовують ці твердження, в матеріалах справи немає та прокурором не було надано.

Проаналізувавши надані докази, вважаю, що з матеріалів справи вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, а відтак справа підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП, статті 62 Конституції України вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх невідповідністю нормам статті 256 КУпАП, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom) , п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень статті 251 КУпАП, вважаю, що в даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Тобто ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності, передбаченій частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, прихожу до висновку про те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП, щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КупАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 172-6, 247, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Суддя: