Справа №461/3871/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 року суддя Галицького районного суду м.Львова Фролова Л. Д., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Львівська область, місце роботи - тимчасово не працюючого, місце проживання - АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 02 квітня 1991 органом № 4602,-

за ч.1 ст.483 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в :

01квітня 2021 року, близько 20 год. 22 хв., в зону митного контролю по смузі руху «червоний коридор» пункту пропуску «Краковець» митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби, в напрямку «виїзд з України», прибув транспортний засіб марки «OPEL VІVARO» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який слідував у приватну поїздку з України до Республіки Польща. Перед початком митного контролю гр. ОСОБА_1 було видано митної декларації в якій вищевказаний громадянин вказав про відсутність будь-яких товарів, які підлягають декларуванню. Для проведення митного контролю автомобіль було направлено зі смуги митного контролю «червоний коридор» у бокс для поглибленого огляду товарів та транспортних засобів, де під час проведення поглибленого огляду із використанням технічних засобів митного контролю (ліхтарика та оглядового дзеркала) було виявлено сигарети. Приховані сигарети знаходилися у конструктивних порожнинах автомобіля. Кустані зміни в конструкцію автомобіля не вносились.

Представник митного органу під час розгляду адміністративної справи зазначив, що у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, наявний склад порушення, передбаченого ст. 483 МК України. Вину ОСОБА_1 у вчиненні порушення вважає доведеною.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Європейський суд з прав людини у рішенні Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, приходжу до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності неодноразово не з`явилася в судове засідання, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, приймаючи до уваги вжиття судом вичерпних заходів для повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи і забезпечення її участі у розгляді справи, визнано можливим розгляд справи у його відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України визначено, що державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно з ст. 486 Митного кодексу України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким порушенням.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України підтверджується даними, які містяться в:

-протоколі про порушення митних правил №0604/20900/21 від 01 квітня 2021 року, в якому викладена фабула вчиненого правопорушення;

-митній декларації ОСОБА_1 , з якої вбачається, що останнім не було зазначено жодного товару;

-акті проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу;

-письмових поясненнях ОСОБА_1 , з яких вбачається, що останній визнав про наявність в його автомобілі вилучених сигарет;

-описі предметів, що були виявлені у ОСОБА_1 ;

-висновку №-0077 від 28 квітня 2021 року, з якої вбачається, що загальна вартість товарів, зазначених постанові про призначення товарознавчої експертизи станом на 01 квітня 2021 року становить 21 664,80 грн.

Враховуючи вищевикладене, винність ОСОБА_1 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

Відтак, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки норма вказаної статті передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд бере до уваги, те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення митних правил, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, обставин справи, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, та конфіскації такого.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 454 грн., та витрати на зберігання товару.

Керуючись ст.ст. 458, 467, 482, 483 МК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення у виді конфіскації товару, що був вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0604/20900/21 від 01 квітня 2021 року.

Накласти на ОСОБА_1 штраф в розмірі 100% від вартості конфіскованого товару - що становить 21664,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати за зберігання вилученого товару на складі митниці у розмірі 94,31 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Д. Фролова