Провадження № 3/127/7284/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., за участю прокурора Михайлини О.М. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Немирівським РС УДМС України у Вінницькій області 19.09.2014, РНОКПП № НОМЕР_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звільняючись з посади заступника начальника управління - начальника загального відділу управління адміністративно-організаційного забезпечення Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданим деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Судом вживалися заходи для виклику ОСОБА_1 у судові засідання, однак остання до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином, що підтверджується телефонограмами наявними в матеріалах справи.

Суд вважає, що ОСОБА_1 будучи обізнаною про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, не була позбавлена можливості реалізувати усі свої права, визначені КУпАП у будь-який спосіб. Однак жодних дій для обґрунтування власної позиції у справі нею здійснено не було.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, зокрема, проводити судове засідання у відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У рішенні від 03.04.2008 в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з урахуванням скорочених строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Прокурор Михайлина О.М. у судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення підтримав та просив суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Суд вислухавши думку прокурора та дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду приходить до наступного висновку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У ході судового розгляду та відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 47-01/198/21 від 31.08.2021, встановлено, що ОСОБА_1 , звільняючись з посади заступника начальника управління-начальника загального відділу управління адміністративно-організаційного забезпечення Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданим деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 07.10.2020 № 343-к ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника управління - начальника загального відділу управління адміністративно-організаційного забезпечення Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 17.03.2021 № 89-к ОСОБА_1 звільнено із займаної посади з 18.03.2021.

Таким чином, відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» і «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняються діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Таким чином. ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, який з 18.03.2021 припинив виконання функцій держави, зобов`язана була подати декларацію перед звільненням не пізніше 00 год. 00 хв. 16.04.2021.

Витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування підтверджується, що ОСОБА_1 декларацію перед звільненням подала лише 20.04.2021.

Вказані обставини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, також підтверджуються наказом № 343-к від 07.10.2021 про призначення ОСОБА_1 на посаду, наказом № 89-к від 17.03.2021 про звільнення ОСОБА_1 , особовою карткою державного службовця № 594.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та є доведеними.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зі змісту ст. 33 КУпАП слідує, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує обставини передбачені ст. 33 КУпАП, а тому приходить до переконання, що з метою попередження вчинення нею аналогічних правопорушень у майбутньому до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 40-1, 172-6, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривні.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: