Номер провадження: 33/813/614/21
Головуючий у першій інстанції Гранін В.Л.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Князюка О.В.

за участю секретаря- Рибачук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 23 березня 2021 року в адміністративній справі відносно

громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого директором ТОВ «Інформ Солюшн» (61052, Харківська обл., м. Харків, вул. Велика Панасівська, буд. 68 ЛІТ А-2, ), який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України,-

ВСТАНОВИВ:

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.03.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: 120 004 (сто двадцять тисяч чотири) гривні 17 (сімнадцять) копійок, з конфіскацією цих товарів, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил №1018/50000/20.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням 31.03.2021 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу, де із посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, необ`єктивності розгляду та ненадання належної оцінки наявним у справі доказам ставиться питання про скасування постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 23.03.2021 року з подальшим закриттям провадження у справі.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 02.09.2020 року в зону діяльності м/п «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби з Китаю до Одеського морського торговельного порту на т/з «BACH» в контейнері TEMU6991849 надійшов вантаж «товари народного споживання».

З метою пропуску через митний кордон України 09.09.2020 року гр. ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби була подана митна декларація типу «ІМ 40 ЕЕ» №UA500110/2020/010971.

Разом із митною декларацією до митного органу було подано наступні документи: коносамент №ZIMUSHH30270461 від 31.07.2020 року, інвойс №T-1849 від 31.07.2020 року, пакувальний лист №T-1849 від 31.07.2020 року, зовнішньоекономічний контракт №INIS-0107-2020 від 01.07.2020 року.

Відповідно до наданих до митниці документів від фірми - відправника «FENGYU CO., LTD» №23 LUOYONG GAOQIAO ROAD BAIYUN DISTRICT GUANGZHOU, CHINA) на адресу одержувача ТОВ «ІНФОРМ СОЛЮШН» (61052, Харківська обл., м. Харків, вул. Велика Панасівська, буд. 68 ЛІТ А-2, ) прямував вантаж «Товари народного споживання», всього 44 позиції.

Під час здійснення митного контролю посадовими особами Одеської митниці Держмитслужби за участю посадових осіб Координаційно-моніторингової митниці Держмитслужби, керуючись ч. 2 ст. 338 МК України, проведено частковий митний огляд товару, який переміщено в контейнері TEMU6991849.

В ході митного огляду товарів було виявлено суттєві розбіжності між кількістю товарів, наявних в контейнері TEMU6991849 та відомостями в товаросупровідних документах. Фактично, крім заявленого в митній декларації вантажу, виявлено товар:

1) навушники бездротові «САТ» та «HOCO» у кількості 1166 шт.;

2) вентилятори побутові «HOCO» у кількості 292 шт.

Про проведення вказаного митного огляду складено акт №UA500040/2020/3393 від 01.10.2020 року. Отже, встановлено наявність в контейнері TEMU6991849 товару, який не було заявлено в митній декларації UA500110/2020/010971 та товаросупровідних документах (інвойс № T-1849 від 31.07.2020 року).

Таким чином, на думку митного органу, гр. ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товарів, шляхом надання до Одеської митниці Держмитслужби документу необхідного для переміщення товарів через митний кордон України (інвойс № T-1849 від 31.07.2020 року), що містить неправдиві відомості щодо наявності цих товарів, у зв`язку з чим в діях особи наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

Вартість товару - предметів порушення митних правил, згідно інвойсу №Т-1849-АА-1 від 10.09.2020 року складає 4 316, 2 доларів США (згідно курсу НБУ - 120 004 грн. 17 коп.).

Згідно висновку ТОВ «Експоцентр - Одеса» від 02.10.2020 року №1114-inf, загальна вартість безпосередніх предметів правопорушення складає 218 600 грн.

На підставі вказаних обставин посадовими особами митного органу було складено протокол у про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України

Суд першої інстанції, приймаючи постанову визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України виходив з того, що особою, яка притягується до відповідальності, вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення зазначених товарів через митний кордон України документів, які містили неправдиві данні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням діючого законодавства.

Вказує, що після подачі в митницю попередньої митної декларації №UA500110/2020/010971 ОСОБА_1 від компанії - продавця отримано лист від 10.09.2020 року про допущення продавцем помилки у інвойсі № T-1849 від 31.07.2020 року та пакувальному листі, вказаний лист також було надіслано на адресу митного органу.

Звертає увагу суду на те, що у разі самостійного звернення декларанта до митного органу з проханням про внесення змін до митної декларації справа про порушення митних правил не порушується у відповідності до ч. 10 статті 269 МК України.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в справі про порушення митних правил у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Представник Яценко Д.О. у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив суд її задовольнити.

Представник Одеської митниці Держмитслужби Державної митниці України у судовому засіданні заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив суд постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Так, переміщення і пропуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України врегульовано Розділом УІ МК України, а митне оформлення - Розділом УШ МК України.

Відповідальність за вчинення вищевказаного адміністративного правопорушення передбачена ч.1 ст.483 МК України.

Ухвалюючи оскаржувану постанову суд першої інстанції дійшов висновку щодо наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 МК України посилаючись на те, що особою, яка притягується до відповідальності, вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення зазначених товарів через митний кордон України документів, які містили неправдиві данні.

Апеляційний суд не може погодитись із вказаним висновком з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціального виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Отже, ч.1 ст.483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціального виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги ( з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Зі змісту правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, слідує, що:

-об`єктом правопорушення за ч.1 ст.483 МК України, пов`язаного з порушенням митних правил, є охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

-об`єктивною стороною передбаченого ч.1 ст. 483 МК України правопорушення є: переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

-суб`єктом наведеного правопорушення є громадяни - декларанти, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

-суб`єктивна сторона за ч.1 ст483 МК України передбачає прямий умисел, тобто, винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивезти з України з конкретною метою порушення встановленого порядку.

Таким чином, правопорушення передбачене ч.1 ст.483 МК України може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару - є підробленими, чи містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Статтею 257 МК визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з ст. 266 МК у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Відповідно до ч. 6 Постанови ПленумуВерховного судуУкраїни "Просудову практикуу справахпро контрабандута порушеннямитних правил" від 03червня 2005 року N 8 підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

У відповідності до правової позиції Верховного Суду України для притягнення до відповідальності за ст.483 МК необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», порушення митних правил» із послідуючими змінами від 30.05.2008 року №8).

Згідно п.5 ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді.

Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст.487 МК України, здійснюється відповідно до Митного кодексу України, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуюсь законом і правосвідомістю.

За змістом ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, на думку митного органу, порушення ОСОБА_1 положень митного законодавства полягало в поданні попередньої митної декларації, яка містила неправдиві данні щодо товару, який переміщувався через митний кордон України.

Разом з цим, поза увагою митного органу та суду першої інстанції залишилася наступні обставини справи та положення законодавства, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку.

Митне оформлення - це виконання митних формальностей (тобто сукупності дій, що підлягають виконанню відповідними особами і митними органами з метою дотримання вимог законодавства України з питань митної справи) необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; випуск товарів - це надання митним органом права на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, відповідно до заявленої мети (стаття 4 МК України).

Відповідно до ст. 259 МК, попередня митна декларація подається до ввезення в Україну товарів, транспортних засобів комерційного призначення (у тому числі з метою транзиту) або після їх ввезення, якщо ці товари, транспортні засоби перебувають на території пункту пропуску через державний кордон України.

Згідно з Класифікатором митних декларацій, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року N 1011 "Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій" (далі - наказ Мінфіну N 1011), митна декларація типу "IM 40 ЕЕ" - попередня митна декларація з обсягом даних, необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення.

Тобто, у разі ввезення товарів на митну територію України декларант або уповноважена ним особа попередньо повідомляють митний орган, у зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення, про намір ввезти ці товари.

В подальшому, з метою випуску вказаних товарів у вільний обіг на митну територію України до митного органу призначення у визначених ч. 13 ст. 259 МК випадках, подається додаткова декларація до попередньої митної декларації типу "IM 40 ДЕ", при цьому декларантом або уповноваженою ним особою перед подачею митної декларації можуть бути реалізовані права, передбачені ст. 266 МК, у тому числі і на проведення фізичного огляду товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Митна декларація типу "IM 40 ДЕ", це додаткова декларація до попередньої митної декларації (наказ Мінфіну N 1011), яка подається до відповідного митного органу, яким була оформлена відповідна попередня митна декларація.

Митна декларація типу "IM 40 ЕЕ" разом із митною декларацією типу "IM 40 ДЕ" становлять митну декларацію, заповнену в звичайному порядку.

Під митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, розуміється митна декларація, що містить обсяг відомостей (даних), достатній для завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у заявлений митний режим.

Оформлення митним органом митної декларації, заповненої у звичайному порядку, є випуском товарів у заявлений митний режим (ч. 1 ст. 258 МК).

Враховуючи викладене, попередня митна декларація типу "ІМ40ЕЕ" N UA500150/2020/209370від 12.11.2020 року використовувалась для ввезення товарів на митну територію України та забезпечення їх доставки під митним контролем до митного посту "Одеса-аеропорт" Одеської митниці Держмитслужби. Дана обставина не суперечить матеріалам справи, оскільки саме так посадова особа митниці зазначила в протоколі про порушення митних правил. Не заперечував цих обставин і представник митниці в судовому засіданні апеляційного суду.

Слід зазначити, що для випуску товарів у вільний обіг, до митного органу призначення декларант (уповноважена особа) повинен подати додаткову митну декларацію ("IM 40 ДЕ"), без оформлення якої неможливо сплатити митні платежі, товар не вважається оформленим у вільне використання та не може бути виданий одержувачу. Саме на цьому етапі можливо проведення декларантом (уповноваженою особою) фізичного огляду товарів з метою перевірки їх відповідності опису, зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Таким чином, попередня митна декларація використовується як документ контролю доставки товарів, по прибуттю товару до місця призначення, декларант (уповноважена особа) подає додаткову митну декларацію типу "IM 40 ДЕ", в якій товар декларується у повному обсязі, та за якою нараховуються і сплачуються митні платежі за ввезення товару. Тобто, визначений законодавством статус попередньої митної декларації (тип "ЕЕ") не тотожний митній декларації, заповненій у звичайному порядку (ч. ч. 13, 14 ст. 259 МК) з достатнім обсягом відомостей для завершення митного оформлення у заявлений митний режим, а є лише повідомленням про намір ввезти товари на митну територію України.

Згідно матеріалів справи про порушення митних правил, товар переміщувався за попередньою митною декларацією типу "IM ЕЕ" під митним контролем від пункту ввезення на кордоні України до митниці призначення для завершення митного оформлення у відповідний режим.

Відповідно до вимог ст. 259 МК, попередня митна декларація подається при ввезенні в Україну товарів, транспортних засобів комерційного призначення (в тому числі з метою транзиту) або після їх ввезення, якщо ці товари, транспортні засоби перебувають на території пункту пропуску через державний кордон України. На підставі попередньої декларації не нараховуються митні платежі, не оплачується мито. Ці документи не є документами, на підставі яких митний орган приймає рішення про випуск товарів у вільний обіг на території України.

В даному випадку, попередня митна декларація використовується як документ контролю доставки товарів, по прибуттю товару до місця призначення, декларант, або уповноважена на то особа, подає додаткову митну декларацію типу "ДЕ", в якій товар декларується у повному обсязі, та за якою нараховуються і проводяться митні платежі за ввезення товару.

Отже, внесення даних в попередню митну декларацію не тягне за собою юридичних наслідків, оскільки попередня декларація не є митною декларацією, заповненою у звичайному порядку (ч. ч. 13, 14 ст. 259 МК України), попередня митна декларація містить всі необхідні відомості щодо товару і до неї додано необхідні документи або їх копії, оскільки ця декларація прийнята до митного оформлення митним органом (ч. 8 ст. 259 МК України). Декларант несе відповідальність за неправдиві відомості тільки в митному органі, яким оформлена попередня митна декларація, тобто, лише після прибуття до митного органу (ч. 7 ст. 259 МК України).

Аналіз поданої декларантом митної декларації дозволяє дійти висновку про те, що митна декларація була складена на підставі наданого продавцем інвойсу, тобто в ній заявлені відомості щодо найменування товарів, їх кількості, ваги, тощо відповідно до інвойсу N Т-1849 від 31.07.2020, що свідчить про відсутність з боку декларанта умислу на вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Водночас, згідно вимог ч. 1 ст. 269 МК України, відповідно до положень цієї статті за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу митного органу відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу митний орган зобов`язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови.

Апеляційний суд, погоджуючись із доводами апеляційної скарги, звертає увагу митного органу на той факт, що ТОВ "ІНФОРМ СОЛЮШН" листом від 10.09.2020 за N 02/10-09-2020 зверталось до Одеської митниці Держмитслужби з проханням врахування обставини допущення контрагентом помилок (а. с. 99) у інвойсі N Т-1849 від 31.07.2020 й вважати вірним інвойс N Т-1849-А від 10.09.2020.

Зазначені обставини слугують ще одним підтвердженням відсутності в діях декларанта умислу на вчинення порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України за кваліфікуючою ознакою надання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо наявності, найменування та кількості товару.

Відповідно до принципу "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи не спростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак неможна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Разом з тим, у рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 3ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За викладених вище обставин у їх сукупності, апеляційний суд констатує, що в даному випадку органом досудового розслідування не було доведено наявності в діях директора ТОВ "Інформ Солюшн" ОСОБА_1 складу поставленого йому у провину порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, зокрема, наявності суб`єкту та суб`єктивної сторони правопорушення у формі умислу.

Враховуючи наведене, вважаю, що суд першої інстанції необґрунтовано прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, оскільки прийняв рішення без дотриманням принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи обставини по справі в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності в діях ОСОБА_1 противоправних, винних дій, а представником митниці не надано жодних доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 митних правил, в зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Керуючись ст. 528 МК України та ст. ст. 247, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 23.03.2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого директором ТОВ «Інформ Солюшн» (61052, Харківська обл., м. Харків, вул. Велика Панасівська, буд. 68 ЛІТ А-2, ), який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, а саме 120 004, 00 гривень з конфіскацією на користь держави товарів безпосередніх предметів порушення митних правил скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого директором ТОВ «Інформ Солюшн» (61052, Харківська обл., м. Харків, вул. Велика Панасівська, буд. 68 ЛІТ А-2, ), який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Князюк