Справа № 752/845/21
Провадження №: 3/752/5162/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2021 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9)
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 (за відомостями, вказаними у протоколі про адміністративне правопорушення) місце реєстрації та проживання - АДРЕСА_1 (за відомостями, вказаними у протоколі про адміністративне правопорушення)

ВСТАНОВИВ:

21.11.2020 уповноваженою особою Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії КИ № 025035 (надалі - протокол від 21.11.2020), в якому зафіксовано, що 21.11.2020 близько 22:05 у м. Києві по вул. Смолича, біля будинку 4, громадянин ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці, висловлювався нецензурною лайкою на адресу співробітників поліції, чим порушив громадський порядок. Такі дії кваліфіковано за ст. 173 КУпАП

До зазначеного протоколу приєднано другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення від 21.11.2020.

Згідно з протоколом від 21.11.2020 ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу, а відомості про те, яким чином було встановлено його особу, у протоколі від 21.11.2021 відсутні.

Матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності згідно з постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 08.02.2021 поверталися для належного оформлення органу, який їх надіслав та вдруге надійшли до суду 16.04.2021.

У судове засідання, призначене на 28.04.2021, в межах строку, визначеного ч. 2 ст. 277 КУпАП, ОСОБА_1 не з`явився.

Орган, яким складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не забезпечено його явку до суду у строк, передбачений для розгляду справи за ст. 173 КУпАП.

Матеріалами справи підтверджується, що з метою належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи за вказаною вище адресою направлялися повістки в порядку ст. 277-2 КУпАП.

При цьому інформація про призначення до розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розміщувалася на офіційному веб-сайті судової влади у загальному доступні та була доступна для ознайомлення широким загалом.

З огляду на відсутність доказів вручення ОСОБА_1 повістки, питання про застосування до нього приводу суддею не розглядалося.

Строк притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП становлять три місяці з моменту вчинення правопорушення, що добігає свого завершення 21.02.2021.

З метою уникнення пропуску процесуальних строків суддя дійшов висновку про необхідність розгляду питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в ситуації його неприбуття до суду та з урахуванням положень ч. 2 ст. 268 КУпАП.

Уважно дослідивши наявні матеріали, суддя не вбачає за можливе установити склад адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП щодо ОСОБА_1 зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою.

Приписи ч. 2 ст. 268 КУпАП у системному аналізі з іншими положеннями цього Кодексу дають підстави вести мову про те, що обов`язковість явки такої особи в судове засідання обумовлена необхідністю всебічного з`ясування обставин справи для правильного її вирішення, шляхом заслуховування її особистих пояснень і доводів, зокрема для забезпечення виконання завдань цього кодексу, унеможливлення порушення права особи на захист і справедливий судовий розгляду, а також дотримання законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Як слідує з викладених вище фактичних обставин, суддею вжито всіх можливих заходів для виклику ОСОБА_1 до суду. Проте особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення до суду не з`явилася, а тому її пояснення щодо подій та фактів, задокументованих у протоколі від 21.11.200, не заслухано та не почуто з об`єктивних, незалежних від судді обставин.

На переконання судді встановлення за цих умов складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 не відповідатиме засадам справедливості, може нести ризики порушення його права на захист та справедливий суд.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

В силу Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 53 рішення у справі "Гурепка проти України").

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає за обвинуваченим право бути негайно і детально поінформованим не лише про "причину" обвинувачення, тобто про висунені проти нього матеріальні факти, на яких ґрунтується обвинувачення, а й про "характер" обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (рішення у справах "Маточча проти Італії", § 59; "Пенєв проти Болгаріі", §§ 33 і 42). Обов`язок повідомити обвинуваченого про зміст пред`явленого обвинувачення повністю покладається на сторону обвинувачення, і він не може бути дотриманий у пасивний спосіб, шляхом створення інформації без повідомлення про неї стороні захисту (рішення у справі "Маточча проти Італії", § 65).

Крім того ст. 6 Конвенції передбачає право обвинуваченого захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Також Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимоги до змісту протоколу та оформлення про адміністративне правопорушення закріплені у ст. 256 КУпАП, де вказано, що у ньому зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; відомості про заподіяння матеріальної шкоди (у разі її наявності).

Відповідно до п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Згідно з п. 9 розділу І вказаної Інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому у графі "в графі до протоколу додається" зазначаються пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Так, у цьому протоколі у графі "до протоколу додається" міститься напис "відео з боді камери АА 00373". Разом з тим, матеріали, які надійшли до суду, не містять жодних носіїв з записами, про які йдеться у вказаних протоколах про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, як вказувалося вище, матеріали, які надійшли до суду, не містять жодних носіїв з записами, про які йдеться у вказаних протоколах про адміністративне правопорушення.

Відсутність у протоколі від 21.11.2020 додатку до протоколу, а саме: відеозапису, який стосується події правопорушення та фактична відсутність фільмування події на відео, з якого можна було б визначити яким чином поліцейськими було установлено особу правопорушника, позбавляє суддю можливості об`єктивно встановити наявність чи відсутність у діях особи складу конкретного адміністративного правопорушень, всебічно з`ясувати фактичні обставини, що кваліфіковані за ст. 173 КУпАП, повно та об`єктивно розглянути справу, дотримуючись встановлених законом строків для накладення адміністративного стягнення, з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на все викладене вище, відсутність відеозапису, неможливість отримання пояснень особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення в умовах вжиття суддею всіх належних заходів для повідомлення і виклику до суду такої особи та за обставин установленої законодавством обов`язкової присутності цієї особи про розгляді справи, враховуючи обмеженість як строків розгляду справи, так і строків притягнення до адміністративної відповідальності установлення в такій ситуації наявності складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 не видається за можливе.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з наведеними вище обґрунтуваннями суддя вважає за можливе закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 9, 23, 173, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко