Провадження № 33/4820/19/21
Справа № 673/873/20 Головуюча в 1-й інстанції Ягодіна Т. В.
Категорія: ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Гапонова Є.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гандзьошина М.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гандзьошина М.В. на постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 18 серпня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працючого робочим в ТОВ «Hyromax»,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

За постановою місцевого суду, 21 червня 2020 року о 22 год.55 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ford Transit», держзнак НОМЕР_1 , по вул.Проскурівській, в м.Деражня Хмельницької області в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, за вказаних вище обставин, всупереч п.2.4 ПДР, ОСОБА_1 , на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану проблисковими маячками та звуковою сиреною, не зупинився та був затриманий працівниками поліції внаслідок переслідування його на патрульному автомобілі, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.122-2КУпАП.

Захисник Гандзьошин М.В. не погоджуючись з рішенням місцевого суду подав апеляційну скаргу і просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі.

Посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не зазначено прізвища та адреси свідків, тому даний протокол є недопустимим доказом.

Крім того, з відеозапису який був переглянутий в судовому засідання місцевого суду, не вбачається, що водій ОСОБА_1 погоджувався з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння та вбачається, що він спочатку підписав протоколи про адміністративне правопорушення, а лише після того, йому запропонували підписати погодження з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому підстав для складання протоколів про адміністративне правопорушення не було. Працівники поліції не отримавши такої згоди, з результатами на стан алкогольного сп`яніння, повинні були направити ОСОБА_1 в медичний заклад для проведення, встановленого огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також дане відео не містить інформації, що примірник вказаного акту огляду був вручений ОСОБА_1 .

Апелянт також стверджує, що в протокол ДПР18 №237992, після того, як він був підписаний ОСОБА_1 , були внесені додаткові записи та виправлення, а саме в графі за якою скоєно правопорушення та у зазначені адреси проживання, тому такий протокол не може бути допустимим доказом.

Рапорт працівника поліції, на який послався місцевий суд, на підтвердження вини ОСОБА_1 не є доказом.

На думку захисника Гандзьошина М.В. місцевий суд, не в повній мірі, дослідив докази, розгляд справи провів однобічно та не об`єктивно.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 та захисника Гандзьошина М.В., на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що її слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст. 122-2 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №237991 від 21 червня 2020 року, з якого слідує, що 21 червня 2020 року о 22 год. 55 хв., в м. Деражня, по вул. Проскурівська, 27, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Ford Transit», д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Стан його сп`яніння, під час керування транспортним засобом, зафіксовано у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер».

Згідно з даними роздруківки приладу «Drager Alkotest 6810» від 21.06.2020 року, чек № 436 та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат обстеження 2,50 % проміле.(а.с. 14,15).

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слідує, що ОСОБА_1 , в їх присутності, погодився, на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законом порядку, пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер". Результат тесту показав 2,50 % проміле.

Крім того, дії ОСОБА_1 кваліфіковані і за ст. 122-2 КУпАП, а саме у невиконанні ним вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу та підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №237992 від 22 червня 2020 року, згідно з яким ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану проблисковими маячками та звуковою сиреною, та був затриманий працівниками поліції внаслідок переслідування його на патрульному автомобілі;

- рапорту ДОП СП Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Зданевича В. від 22 червня 2020 року, згідно якого 21 червня 2020 року під час його спільного із поліцейським СРПП Ковалем О.І. патрулювання в м. Деражня їм надійшов телефонний дзвінок від невідомої особи, яка повідомила, що по вулиці Миру, в м. Деражня, рухається автомобіль марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого перебуває в стані алкогольного сп`яніння. З метою перевірки, вказаних обставин, вони вирушили на пошуки вказаного автомобіля і такий був ними виявлений на перехресті вулиць Подільської та Проскурівської. Помітивши патрульний автомобіль, водій автомобіля марки «Ford Transit» почав тікати, створюючи небезпеку для інших учасників дорожнього руху. На вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, подану проблисковими маячками, водій автомобіля не зупинився та прискорив рух. В подальшому водій зупинив автомобіль, поблизу будинку №27, по вул. Проскурівській, вибіг із автомобіля та почав тікати. Поліцейський наздогнав водія, яким виявився ОСОБА_1 .

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, проаналізувавши матеріали справи, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, 122-2 КУпАП, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про їх достатність для встановлення вини, останнього, у вчиненні цих правопорушень, і вважає, висновки суду першої інстанції вірними та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

З показань ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції слідує, що у вказаний день та час, його було зупинено працівниками поліції, після чого працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Вказує, що проблискових маячків не бачив, а звукової сирени патрульного автомобіля не чув.

Разом з тим, з дослідженого апеляційним судом відеозапису видно, що патрульні переслідують ОСОБА_1 з увімкненими проблисковими маячками та звуковими сигналами, надають йому команду через гучномовець прийняти вправо та зупинитись, останній, на це не реагує, проте згодом зупиняється. Працівники поліції пропонують пройти ОСОБА_1 огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі у встановленому законом порядку. Він погоджується пройти такий на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. Результат проведеного тесту 2,50 % проміле, буд-яких заперечень щодо незгоди з таким показником ОСОБА_1 не висловлює.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, 122-2 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №237992, з урахуванням посилання сторони захисту на те, що в ньому містяться виправлення у даті скоєння правопорушення та адресі проживання, апеляційний суд уважає, що такі виправлення не вплинули на об`єктивність та дійсність зазначеної в ньому інформації, та, з урахуванням вищевказаної сукупності належних та допустимих доказів, не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП.

Інші посилання апеляційної скарги, не спростовують висновків суду про вчинення ним цього правопорушення, оскільки підтверджуються дослідженими апеляційним судом матеріалами справи.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні цих адміністративних правопорушень, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Істотних порушень при проведенні огляду, на що є посилання в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 на стан сп`яніння, які б стали підставою для скасування постанови, відсутні.

У суду першої інстанції були відсутні підстави для закриття провадження в справі з підстав, заявлених у письмових запереченнях апелянта, а невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих правопорушень, не вказує, що судом постановлено рішення без дотримання вимог КУпАП.

За змістом п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, зокрема, в разі наявності запаху алкоголю з порожнини рота.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень норм процесуального та матеріального права, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.122-2 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення, на підставі ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 10 200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області 18 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Гандзьошина М.В. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша