Категорія:ч. 3 ст. 126 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Макара О.Є., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2021 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Також стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 454 гривні судового збору.

Оскаржуваною постановою судді ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 02 грудня 2020 року о 10.33 годин, по вулиці Карпенка-Карого, 13, в місті Луцьку, Волинської області керував транспортним засобом «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому, постановою головного державного виконавця першого відділу ДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області Ледвовка В.М. від 22 березня 2018 року тимчасово обмежено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві керування транспортними засобами. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 статті 126 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною. Вказує на те, що суддя не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи. Посилається на те, що про прийняте державним виконавцем рішення щодо обмеження його права керування транспортними засобами йому відомо не було, у зв`язку з чим він не міг знати про встановлені щодо його обмеження, що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, яка підтримувала подану апеляційну скаргу і просила скасувати постанову і закрити провадження у справі, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не дотримався.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Допущена судом першої інстанції неповнота з`ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя всупереч вимогам ст.280 КУпАП допустив істотну неповноту з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийнятого рішення, а викладений у постанові судді висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи.

Частиною 3 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, характеризується прямим умислом.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №527447 від 02 грудня 2020 року ОСОБА_1 02 грудня 2020 року о 10.33 годин, по вулиці Карпенка-Карого, 13, в місті Луцьку, Волинської області керував транспортним засобом «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому, постановою головного державного виконавця першого відділу ДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області Ледвовка В.М. від 22 березня 2018 року тимчасово обмежено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві керування транспортними засобами.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що він не був обізнаний, що є заборона на керування транспортними засобами, про наявність постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами він не знав та її копії не отримував. Умислу на вчинення правопорушення в нього не було.

Крім цього, під час розгляду справи апеляційним судом захисником апелянта надано копію постанови державного виконавця Голод Н.П. серії ВП №175172 від 28 грудня 2020 року, згідно якої, тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, яке було встановлено постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області Ледвовка В.М. скасовано (а.с.26).

Пояснення ОСОБА_1 про відсутність у нього умислу на вчинення правопорушення підтверджується об`єктивними доказами у справі.

Так, постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області Ледвовком В.М. від 22.03.2018, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено тимчасове обмеження у праві користування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с.26).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційним судом надсилався запит до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Луцька, щодо обізнаності апелянта про встановлені щодо нього обмеження.

Так, згідно відповіді на вказаний запит, постанова про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів, надіслана на адресу боржника ОСОБА_1 , і в матеріалах виконавчого провадження відсутній конверт з відміткою про неотримання вищезазначеної постанови боржником. Крім того, на електронну адресу відділу 24.12.2020 надійшла заява стягувача ОСОБА_3 , в якій вона просила повернути без подальшого виконання виконавчий лист, на підставі чого 28.12.2020 державним виконавцем було винесено постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (а.с.30).

Таким чином матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів того, що про встановлені державним виконавцем обмеження будь-яким способом було доведено до відома ОСОБА_1 .

Не встановлено таких обставин і під час розгляду справи апеляційним судом.

З огляд на викладене, будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 у будь-який спосіб був повідомлений про прийняте щодо нього рішення та встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, матеріали справи не містять, а, навпаки, підтверджуються доводи апеляційної скарги про те, що він не знав про встановлення щодо нього таких обмежень.

Оскільки матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 був обізнаний про встановлені щодо нього обмеження, тому керуючи 02 грудня 20200 року транспортним засобом ОСОБА_1 не знав і не міг знати про встановлення щодо нього обмеження у праві керування транспортними засобами й відповідно умислу на вчинення правопорушення не мав.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення інкримінованого правопорушення як обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони складу правопорушення.

З огляду на викладене, постанова судді підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов