Справа № 183/7067/20
№ 3/183/210/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Роговської А.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, працюючого водієм в ТДВ «Новомосковське АТП» зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в :

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 02.12.2020 року о 06 годині 30 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz 311 CDI», н/з НОМЕР_1 , який рухався по вул. Куйбишева (виїзд на а/д М-18) в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, здійснював перевезення пасажирів за приміським маршрутом № 740 у кількості 26 чоловік, що перевищує кількість місць для сидіння (19), передбачених конструкцією транспортного засобу, чим порушив вимоги пп. 9 п. 10 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, від надання пояснень відмовився.

Захисник Роговська А.О. просила закрити провадження по справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з тим, що на час розгляду справи втратив чинність п. 10 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року, за порушення якого передбачалася адміністративна відповідальність, про що в судовому засіданні надала відповідне клопотання. Крім того зазначила, що докази, які долучені уповноваженою особою до протоколу про адміністративне правопорушення на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є неналежними, оскільки, реєстраційна картка ТЗ не засвідчена в установленому порядку, та не є реєстраційним документом. Також, зроблені фото транспортного засобу ніяким чином не підтверджують кількість пасажирів в ньому, не зрозуміло, як здійснювався підрахунок пасажирів, а також відсутні свідки правопорушення, які б могли підтвердити факт правопорушення.

Судом безпосередньо досліджено наступні докази, додані до матеріалів справи: протокол про адміністративне правопорушення; рапорт інспектора відділу БДР УПП в Дніпропетровській області від 02.12.2020 року ОСОБА_2 про те, що було здійснено зупинення транспортного засобу «Mercedes-Benz 311 CDI», н/з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який здійснював перевезення за приміським маршрутом № 740, у кількості 26 чоловік, що перевищує кількість місць для сидіння (19), передбачених конструкцією транспортного засобу; фотографії, на яких зафіксовано транспортний засіб «Mercedes-Benz 311 CDI», н/з НОМЕР_1 ; реєстраційну картку транспортного засобу «Mercedes-Benz 311 CDI», н/з НОМЕР_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, виходячи з наступного.

Частина 1 статі 44-3 КУпАП за способом свого викладення відноситься до бланкетних норм права, тобто її диспозиція не встановлює певних правил поведінки, а передбачає відповідальність за порушення правил поведінки та заборон, що встановлюються іншими нормативно-правовими актами, в даному випадку Постановою КМУ «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22.07.2020 року № 641.

Так, відповідно до пп. 9 п. 10 Постанови КМУ від 22.07.2020 року № 641 на території України на період дії карантину забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається у «перевезені пасажирів в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб».

Як убачається з доданих до протоколу фотокопій, вони зроблені невідомо в якому місці, не відомо коли і ким, з них не видно - хто саме перебував за кермом транспортного засобу, і чи перебували в салоні цього транспортного засобу пасажири. Тому вказані фотознімки не можуть бути визнані судом належним доказом здійснення ОСОБА_1 перевезення пасажирів у кількості, що перевищує кількість місць для сидіння, передбаченої технічною документацією транспортного засобу.

Надану суду реєстраційну картку ТЗ «Mercedes-Benz 311 CDI», н/з НОМЕР_1 , суд не може визнати допустимим доказом, оскільки остання не засвідчена в установленому законом порядку. Так, відповідно до Правил засвідчення копій документів, які визначені Вимогами до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затвердженим наказом Держспоживстандарту від 07.04.2003 № 55, копія документу набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Відповідно до п. 5.27 вказаних Вимог напис про засвідчення копії повинен складатися зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Таким чином, суд позбавлений можливості вирішити питання, чи здійснювалося перевезення пасажирів у кількості, що перевищує кількість місць для сидіння, передбаченої технічною документацією транспортного засобу. Іншої технічної документації транспортного засобу з зазначеною належною кількістю місць для сидіння суду не надано.

Також, враховуючи положення КУпАП та позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 15 квітня 2020 року у справі №489/4827/16а, можна зробити висновок, що рапорт поданий службовою особою патрульної поліції не може вважатися об`єктивним доказом у справі, оскільки він не передбачений в переліку доказів відповідно до ст. 251 КУпАП, та така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин у протоколі посадовою особою поліції до протоколу не надано, а тому суд не має можливості об`єктивно надати оцінку діям, інкримінованим останньому, з огляду на наступне.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, однак сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути вирішальним доказом винуватості.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. При цьому суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та обсягу доказів, наявних в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд наголошує, що відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, у відповідності до ст. 251 КУпАП, наявний в справі рапорт інспектора відділу БДР УПП в Дніпропетровській області не має жодного доказового значення відносно доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також в матеріалах справи відсутні письмові пояснення свідків чи понятих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також слід зауважити, що ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог пп. 9 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

В той же час, вказана правова норма на час розгляду справи скасована постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», яка набрала чинності 12.12.2020 року.

Таким чином, на час розгляду справи вищевказаною постановою скасовано заборони, передбачені пп. 9 п. 10 постанови КМУ від 22.07.2020 № 641, в порушенні яких й обвинувачується ОСОБА_1 .

Стаття 8 КУпАП передбачає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що посадовою особою органу поліції, уповноваженою на складання протоколу, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, та відповідно наявності в його діях складу даного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 44-3, ст.ст. 247, 251, 256, 280 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя О.І. Гузоватий