Справа № 161/6921/21
Провадження № 3/161/2788/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., за участі потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ржищів Горохівського р-ну Волинської обл., громадянки України, із середньою освітою, заміжньої, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягалася, не працюючої, особи з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

10.04.2021 року близько о 21.00, ОСОБА_2 прийшла за адресою: АДРЕСА_3 , та контактувала з ОСОБА_1 , чим порушила п. п. 2, 3 термінового заборонного припису серії АА № 101011 від 02.04.2021 року.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вищевказаному адміністративному правопорушенні не визнала, суду пояснила, що вона страждає на важку хворобу, під час загострення якої не усвідомлює свої дії. Події 10.04.2021 року вона не пам`ятає.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив факт порушення його дружиною ОСОБА_2 заборонного припису серії АА № 101011 від 02.04.2021 року.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілого, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повністю підтверджуються наступними доказами, дослідженими судом, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 684685 від 10.04.2021 року (а.с. 1);

-рапортом за фактом перевірки інформації, викладеної в матеріалах, зареєстрованих в журналі ЄО Луцького РУП від 10.04.2021 року № 14217, виявлено факт домашнього насильства, яке вчинила ОСОБА_2 (а.с. 2);

-рапортом інспектора-чергового Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 10.04.2021 року (а.с. 3);

-терміновим заборонним приписом стосовно кривдника ОСОБА_2 серії АА № 101011 від 02.04.2021 року (а.с. 6).

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_2 судом не вбачаються.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст.ст. 22, 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Частиною 2 ст. 61 Конституції України визначено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Вищевказана норма Конституції України свідчить про те, що відповідальність особи за вчинення правопорушення у кожному випадку є окремою та персональною за своїми ознаками.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи вищевказане, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що ОСОБА_2 можливо звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, оскільки вчинене останньою правопорушення не становило великої суспільної небезпеки і не завдало шкоди здоров`ю потерпілого.

Враховуючи всі обставини справи та особу правопорушника, ступінь її вини у вчиненому правопорушенні, яка (ступінь) є малозначною, з урахуванням повної відсутності обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

На підставі ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, керуючись ст. ст. 22, 23, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винною ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська