Справа № 369/3919/21
Провадження № 3/369/3222/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23.04.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Перекупка Ганна Анатоліївна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,

яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

за частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановив:

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 у 2019 році будучи особою, на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), несвоєчасно без поважних причин подала до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Реєстр), декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Датою вчинення адміністративного правопорушення є дата фактичного подання електронної декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто 30 червня 2020 року.

Датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу, а саме 17 березня 2021 року, тобто момент з`ясування всіх необхідних даних, оскільки лише після їх отримання можливо встановити всі необхідні ознаки складу правопорушення за частиною першою статті 172-6 КУпАП.

Місце вчинення правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення визначено адресу місця роботи ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , оскільки остання є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, у зв`язку з перебуванням на посаді в Києво-Святошинському відділі поліції Головного управлінні Національної поліції в Київській області. Разом з тим, ОСОБА_1 надала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що 30.06.2021 року подала декларацію за адресою: АДРЕСА_3 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні визнала в повному обсязі.

Прокурор просив визнати ОСОБА_1 винною та притягнути її до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 11 липня 2019 року № 314 о/с лейтенанта поліції Федорову В. Л. призначено слідчим слідчого відділення Вишнівського відділення поліції Києво-Святошинського відділу поліції.

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 26 липня 2019 року № 340 о/с лейтенанта поліції Федорову В. Л. слідчого слідчого відділення Вишнівського відділення поліції Києво-Святошинського відділу поліції, звільнено зі служби в поліції з 30 липня 2019 року відповідно до підпункту 7 (за власним бажанням) частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію».

ОСОБА_1 22 вересня 2017 прийняла Присягу на вірність Українському народові.

Згідно з приміткою до статті 56 Закону України «Про запобігання корупції» посада слідчого відноситься до службових осіб які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Таким чином, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Тому, згідно з абзацом п`ятнадцятим частини першої статті 1, абзацом другим частини другої статті 45 Закону, приміткою до статті 172-6 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Абзацом другим частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частиною першою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону,зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10 червня 2016 року № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2019 року № 1300/34271 (далі Порядок), декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 530-ІХ від 17 березня 2020 року, внесені зміни до Закону України «Про запобігання корупції», згідно з якими у 2020 році було продовжено до 01 червня термін подання щорічних декларацій та декларацій після звільнення.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи суб`єктом, який припинив у 2019 році виконання функцій держави, зобов`язана була подати декларацію, особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2019 рік, до 01 червня 2020 року, шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно з відомостями з Реєстру, декларацію після звільнення, за 2019 рік ОСОБА_1 подала 30 червня 2020 року о 14 год. 12 хв.

Відповідно до послідовності дій користувача Реєстру, які вчинила ОСОБА_1 , дії по заповненню декларації за 2019 рік остання розпочала лише 30 червня 2020 року.

Таким чином, у період з 01 січня 2020 року по 01 червня 2020 року ОСОБА_1 жодних дій у Реєстрі щодо створення та заповнення декларацій після звільнення за 2019 рік не вчиняла.

Згідно зі службовою запискою керівника Управління інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації Національного агентства від 06 серпня 2020 року № 71-02/11891/20, технічних несправностей та перебоїв у роботі Реєстру, які б завадили поданню декларації у визначений Законом України «Про запобігання корупції» період не зафіксовано.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 ознайомлена з вимогами статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», а також з наслідками недотримання вимог антикорупційного законодавства.

Поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, не встановлено.

Відповідно до частини першої статті 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Оцінивши в сукупності докази, які наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 47-01/21/21 від 17 березня 2021 року, роздруківка з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з загальними відомостями та інформацією щодо подання декларації, послідовність дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинила ОСОБА_1 , повідомлення про факт неподання декларації № 12901/109/01/12-20 від 09 червня 2020 року, вимога Національного агентства, лист з Головного управління Національної поліції в Київській області з додатками на 15 аркушах, копія службової записки керівника Управління інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації Національного агентства від 06 серпня 2020 року № 71-02/11891/20, копії листів Національного агентства від 24 вересня 2020 року № 47-01/51175/20, від 16 жовтня 2020 року № 47-01/56025/20, від 02 березня 2021 року № 47-01/11430/21, роздруківка з сайту Національного агентства щодо запрошення ОСОБА_1 , письмові пояснення ОСОБА_1 від 17 березня 2021 року, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП.

Призначаючи ОСОБА_1 вид та міру адміністративного стягнення, судом враховується відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, особу порушника, її майновий стан, відношення ОСОБА_1 до скоєного, зокрема щире каяття.

Наведені в матеріалах справи обставини свідчать про достатність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією даної статті, з урахуванням особи правопорушника, буде домірним скоєному, а тому суд дійшов висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції, передбаченої частиною першої статті 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 1 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про запобігання корупції», п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г. А. Перекупка