ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/3585/21Головуючий у 1-й інстанції Багрій Т.Я.
Провадження № 33/817/222/21 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст. 164 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень без конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 454 грн. 00 коп.

Згідно постанови громадянин ОСОБА_1 26.01.2021 року, будучи керівником ГО «Християнський центр спасіння», здійснював господарську діяльність у с. Підзамочок Бучацького району Тернопільської області по вул. Тернопільській, 106 у вигляді надання соціальних послуг, а саме: 94.99 «Діяльність інших ГО н.в.і.у», - надавав послуги з реабілітації чоловіків, які мають алкогольну та наркотичну залежність, не будучи внесеним до реєстру, як надавач соціальних послуг, чим порушив вимоги ст. 1, 13 ЗУ «Про соціальні послуги» та вимоги постанови КМУ № 185 від 03.03.2020 року, за що передбачено відповідальність на підставі ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2021 року та закрити провадження у справі, звільнивши його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням. Свої вимоги мотивує тим, що йому не було відомо про вимоги постанови КМУ № 185 від 03 березня 2020 року, щодо внесення відомостей про ГО до реєстру як надавача соціальних послуг. Дане правопорушення ним усунуте, так як відомості вже внесені до вищевказаного реєстру, що підтверджується доданими до апеляційної скарги письмовими доказами. Вважає, що при винесенні постанови суд першої інстанції не взяв до уваги пом`якшуючі обставини справи, а саме, що він вперше притягується до відповідальності, усунув правопорушення, від наданих соціальних послуг не утримує прибутки.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому не підлягають перевірці в ході апеляційного розгляду.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд належним чином не врахував приписи статей 22, 23 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Проаналізувавши зібрані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що хоча й в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, однак суд вважає за можливе звільнити останнього від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення та обмежитись щодо нього усним зауваженням.

Оцінюючи в сукупності обставини вчинення правопорушення, а саме те, що юридична особа, яку очолює ОСОБА_1 , на час складення протоколу була зареєстрована у встановленому порядку як громадська організація діяла відкрито і надавала соціальні послуги хворим особам та являється неприбутковим громадським об`єднанням. Крім того, враховуючи, що правопорушення, яке згідно складеного протоколу полягало у невнесенні відомостей про громадську організацію до реєстру надавачів соціальних послуг, має формальний склад і не спричинило істотної шкоди громадським та державним інтересам, а ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше, добровільно усунув виявлений в ході перевірки діяльності громадської організації недолік і забезпечив внесення відомостей до відповідного реєстру, тобто на даний час правопорушення ним усунуте, то апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 22, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2021 року - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрити, звільнивши його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя