Провадження № 33/4820/319/21
Справа № 686/6457/21 Головуючий в 1-й інстанції Навроцький В. А.
Категорія: ч.1 ст.163-1 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Бачук К.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 березня 2021 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду від 30 березня 2021 року

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , директора ПМВКП «Лан»,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 85 грн.

Стягнуто з нього 454грн судового збору на користь держави.

За постановою суду, ОСОБА_1 , будучи директором ПМВКП «Лан», порушив порядок ведення податкового обліку, а саме, допустив порушення:

-п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.187.1 ст.187, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (із змінами та доповненнями), п.2.1, п.2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000р. № 20 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за № 85/4306, п.5, п.7, п.21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за № 860/4153, в результаті чого занизив податок на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету в загальній сумі 241 188 грн. в т.ч. за три квартали 2019 року в сумі 241188 грн;

-п.44.1 ст.44, п.198.1, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в загальній сумі 261 603 грн., в т.ч.: за серпень 2019 року в сумі 152 053 грн., за вересень 2019 року в сумі 109 550 грн;

-п.п. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України, та п.3.6 розд. III Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.01.2015 за №111/26556, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 31 жовтня 2018 року N 863, а саме: у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (за формою № 1-ДФ) за 4 квартал 2016 року та 1,2,3,4 квартали 2017 року зазначено недостовірні відомості.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови судді Хмельницького міськрайонного суду від 30 березня 2021 року, вказану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати його невинним у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Уважав, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без всебічного, об`єктивного та неупередженого з`ясування обставин справи та дослідження справи.

Так, суд першої інстанції не повідомив його про дату розгляду справи, чим порушив його право на справедливий судовий розгляд, захист прав та інтересів.

Зазначав, що з протоколом №3/22-01-07-01 від 01 березня 2021 року не згоден і порушення зазначені в Акті перевірки №868/22-01-04-01/14148278 від 01 березня 2021 року оскаржені в суді, до зазначеного Акту надано заперечення.

Звертав увагу, що для здійснення фінансово-господарських операцій у підприємства були та є всі фізичні, технічні та технологічні можливості.

Посилався на те, що за кожну отриману партію паливно-мастильних матеріалів ПМВКП «Лан» провів повний розрахунок в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на рахунок іншого суб`єкта господарювання про що свідчать банківські виписки.

Апелянт вказував, що твердження податкового органу про відсутність реального надходження паливо-мастильних матеріалів, а саме бензину А-95 та бензину А-92 та виконання господарських операцій є безпідставними.

Наявність первинних документів підтверджує факти прийняття, оприбуткування та відвантаження паливно-мастильних матеріалів, а облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення). Тобто, на момент здійснення господарських операцій між ТОВ «СЕРВІС ОІЛ ТОРГ» та ПМВКП «Лан» останнє не порушувало Законодавство та достовірно відобразило в своїй фінансовій звітності відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» свої доходи та витрати. Фінансова звітність являється додатком до Декларації про прибуток.

Згідно з п.8 та п.9 П (С)БО9 «Запаси» придбані товари, а саме бензин марки А-95 та марки А-92 від ТОВ «СЕРВІС ОІЛ ТОРГ», ПМВКП «Лан» зарахувались на баланс підприємства за первісною вартістю.

Крім того, твердження податкових інспекторів, що єдиний правовий наслідок проведених операцій ПМВКП «Лан» з ТОВ «СЕРВІС ОІЛ ТОРГ» - формування витрат та податкового кредиту, і як наслідок несплата платежів до бюджету не відповідає дійсності. ПМВКП «Лан» в повному обсязі задекларував свої податкові зобов`язання з ПДВ та прибутку та сплатив податки до бюджету.

Метою придбання від ТОВ «СЕРВІС ОІЛ ТОРГ» паливно-мастильних матеріалів була подальша його реалізація для забезпечення господарської діяльності самого підприємства та використано у власній господарській діяльності (реалізовано споживачам з метою отримання прибутку), а саме через свої АЗС на які видані ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі, що підтверджується документами.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи у суді першої інстанції.

Оскільки участі в розгляді справи у суді першої інстанції ОСОБА_1 не брав, вважаю, що строк на оскарження постанови суду був пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Відповідно до протоколу №3/22-01-07-01 про адміністративне правопорушення від 01 березня 2021 року ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується його підписом у протоколі, до суду не з`явився, про причини неявки місцевий суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

При цьому, у відповідності до положень ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-1 КУпАП не є обов`язковою.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Згідно вимог ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону у повній мірі.

Суд першої інстанції у своїй постанові зазначив, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Відповідно до постанови судді вина ОСОБА_1 підтверджується протоколу №3/22-01-07-01 про адміністративне правопорушення від 01 березня 2021 року, актом про результати документальної планової виїзної перевірки ПМВКП «Лан» від 01 березня 2021 року.

Як убачається з матеріалів справи, протокол №3/22-01-07-01 про адміністративне правопорушення від 01 березня 2021 року базується на акті про результати документальної планової виїзної перевірки ПМВКП «Лан» від 01 березня 2021 року.

Будь-яких інших доказів, окрім акта про результати документальної планової виїзної перевірки ПМВКП «Лан» від 01 березня 2021 року та протоколу №3/22-01-07-01 про адміністративне правопорушення від 01 березня 2021 року, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові КАС ВС від 08 вересня 2020 року по справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Крім того, відповідно ст.56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

ПМВКП «Лан» звернулося з адміністративним позовом про визнання протиправними, скасування податкових повідомлень рішення ГУ ДПС у Хмельницькій області форми «Р» від 23 березня 2021 року №, форми «Р» від 23 березня 2021 року, №, форми ПС №1 від 23 березня 2021 року.

Ухвалою судді Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі №560/3821/21.

Отже, з урахуванням того, що триває процедура оскарження та існує ймовірність скасування рішення податкового органу, а тому відсутні вагомі підстави вважати, що дійсно наразі директором ПМВКП «Лан» ОСОБА_1 , було порушено порядок ведення податкового обліку, тобто вчинено правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Таким чином, вважаю, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП є передчасним, оскільки на час розгляду справи триває процедура судового оскарження рішення податкового органу, яке стало підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.