Справа № 137/1250/20
Провадження № 33/801/32/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гопкін П. В.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Матківська М. В.,

розглянувши з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і його захисника адвоката Шиманського В. М.,

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 05 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 327207 від 14 липня 2020 року ОСОБА_1 14 липня 2020 року об 11.00 год в смт Літин по вул. Б. Хмельницького, на автобусній станції «Літин» перебував без засобів індивідуального захисту, а саме: захисної маски на обличчі, та документів, що посвідчують його особу, чим порушив постанову КМУ № 211 від 11 березня 2020 року та № 500 від 17 лютого 2020 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 05 жовтня 2020 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову суду, в якій зазначив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, пославшись на те, що ні судових повісток, ні копії оскаржуваної постанови він не отримував, оскільки вони не надсилались за місцем його реєстрації; про існування оскаржуваної постанови він дізнався 15 грудня 2020 року під час ознайомлення із матеріалами справи, у зв`язку з чим строк на апеляційне оскарженння постанови ним пропущено з поважних причин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду змінити в частині призначення йому покарання за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП та зменшити розмір штрафу з 17 000 грн. до 170 грн., пославшись на порушення судом норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що судом першої інстанції порушено його право на захист, оскільки його не було повідомлено про час та день розгляду справи, судових повісток він не отримував, а судом не було вжито заходів для належного його повідомлення про розгляд справи. В оскаржуваній постанові суд першої інстанції не зазначив, яку норму закону ним було порушено, та не врахував, що станом на день складання протоколу про адміністративне правопорушення була відсутня норма закону, яка б передбачала перебування осіб на вулиці у засобах індивідуального захисту масці. Також судом не було враховано, що він перебував не у приміщенні автобусної станції, а у місці відведеному для паління, і маска у нього була в наявності, що вбачається із наявної у матеріалах справи фотографії.

Крім того зазначив, що навіть якщо і допустити наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, судом першої інстанції не було з`ясовано наявність обставин, що пом`якшують відповідальність, зокрема, те, що він щиро розкаявся у скоєному, що дало б можливість суду звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення.

Також просить врахувати, що після винесення судом оскаржуваної постанови внесено зміни до ст. 44-3 КУпАП, а саме доповнено її частиною другою, яка передбачає відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, та за змістом якої відповідальність за таке правопорушення пом`якшено.

В судовому засіданні ОСОБА_1 і його захисник підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і його захисника та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду і апеляційна скарга підлягають до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно вимог статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як свідчать матеріали справи оскаржувану постанову суд першої інстанції виніс 05 жовтня 2020 року за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Згідно супровідного листа копію постанови надіслано ОСОБА_1 06 жовтня 2020 року (а. с. 13), проте рекомендований лист із повідомленням про вручення поштового відправлення, адресований ОСОБА_1 (№ 248) повернувся до суду не врученим, із зазначенням причини повернення: «за закінченням встановленого строку зберігання» (а. с. 16-17).

Водночас в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 15 грудня 2020 року про ознайомлення із матеріалами справи, на якій зазначено, що він ознайомився із матеріалами справи і зробив копії 15 грудня 2020 року (а. с. 19).

Апеляційну скаргу на постанову суду ОСОБА_1 подав до суду 17 грудня 2020 року, тобто протягом десяти днів з дня ознайомлення з матеріалами справи, в тому числі зі змістом оскаржуваної постанови.

Такі обставини вказують на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, а тому цей строк підлягає поновленню.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 327207 від 14 липня 2020 року ОСОБА_1 14 липня 2020 року об 11.00 год в смт Літин по вул. Б. Хмельницького, на автобусній станції «Літин» перебував без засобів індивідуального захисту, а саме: захисної маски на обличчі, та документів, що посвідчують його особу, чим порушив постанову КМУ № 211 від 11 березня 2020 року та № 500 від 17 лютого 2020 року, за що відповідальність передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Статтею 44-3 КУпАП в редакції, що була чинною на час винесення оскаржуваної постанови, передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб; санітарно-протиепідемічні правила і норми це нормативно-правові акти (накази, інструкції, правила, положення тощо) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, вимоги яких спрямовані на запобігання виникненню та поширенню інфекційних хвороб; протиепідемічні заходи це комплекс організаційних, медико-санітарних, ветеринарних, інженерно-технічних, адміністративних та інших заходів, що здійснюються з метою запобігання поширенню інфекційних хвороб, локалізації та ліквідації їх осередків, спалахів та епідемій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на всій території України установлено карантин, дія якого продовжувалася постановами Кабінету Міністрів України № 392 від 20 травня 2020 року, № 500 від 17 червня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 329 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зі змінами, які внесені постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 500 (в редакції, що була чинною на день складення протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 327207 від 14 липня 2020 року), дію карантину, зокрема, на території Вінницької області продовжено до 31 липня 2020 року.

Відповідно до пункту 3 цієї постанови, в редакції, що була чинною на день складення протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 327207 від 14 липня 2020 року, на період дії карантину забороняється, зокрема, перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно; перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус.

З огляду на викладене, враховуючи те, що у період дії карантину ОСОБА_1 перебував на автобусній станції «Літин» без вдягнутих засобів індивідуального захисту (захисної маски чи респіратора), а також без документів, що посвідчують його особу, апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у редакції, чинній на час винесення судом оскаржуваної постанови.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині доведеності його вини у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу та правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Разом з цим заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції під час розгляду справи права ОСОБА_1 на захист, оскільки його не було повідомлено про день та час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Із матеріалів справи вбачається, що судова повістка на 05 жовтня 2020 року, що була надіслана судом ОСОБА_1 , повернулась до суду не врученою із зазначенням причини повернення: «за закінченням встановленого строку зберігання» (а. с. 10-11), що не може бути доказом належного повідомлення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи. Крім того, судову повістку ОСОБА_1 було надіслано за адресою: АДРЕСА_2 , тоді як із копії його паспорта вбачається, що він зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Таким чином, в порушення ч. 1 ст. 286 КУпАП суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення без належного повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справу, що є безумовною підставою для скасування постанови суду.

Відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (пункт 7).

Згідно положень частини 2 статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Станом на день розгляду апеляційним судом справи, визначений ч. 2 статті 38 КУпАП строк закінчився, що згідно вимог п. 7 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

За наведених обставин постанова суду першої інстанції підлягає до скасування із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, визначеного ч. 2 ст. 38 КУпАП на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Літинського районного суду Вінницької області від 05 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Літинського районного суду Вінницької області від 05 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська