КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи: 756/440/21
номер апеляційного провадження: 33/824/1913/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року Київський апеляційний суд в складі судді Білич І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою, Кузьміна Євгена Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

в с т а н о в и в:

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись з постановою суду, 11 березня 2021 року, засобами поштового зв`язку, адвокат Кузьмін Є.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив постанову скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги тим, що з протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 27 грудня 2020 року приблизно о 22 год. 30 хв. керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Однак, такі твердження не відповідають дійсності.

Так, ОСОБА_1 дійсно відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він автомобілем не керував. Цей автомобіль стояв припаркований в той час, коли до нього підійшли поліцейські. Поліцейські почали оформлювати протокол за начебто відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Такі дії поліцейських не узгоджуються із п. 2.5 Правил дорожнього руху, згідно з яким водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У даній ситуації ОСОБА_1 не був водієм у розумінні вищевказаного пункту Правил дорожнього руху, а тому і вимоги поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння були незаконними. Також в матеріалах справи відсутні докази порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, які стали б підставою для його зупинки поліцейськими.

У судовому засіданні адвокат Кузьмін Є.О. підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити. Вказуючи на те, що 27 грудня 2020 року під час керування автомобілем Volkswagen Golf, номерний знакНОМЕР_1 перебуваючи на вул. Тимошенко в м. Києві сталася технічна поломка зазначеного транспортного засобу. Так як сам усунути технічну несправність автомобіля він не зміг, то викликав технічну допомогу та став чекати. Враховуючи, що знайомі, які мали йому допомогти тривалий час не під`їзжали, то він вирішив випити пива (розумів, що вже не буде керувати автомобілем). Крім пива він також пив коньяк і коли повертався до автомобіля, що був припаркований то його зупинили працівники поліції, а відтак в подальшому почали складати протокол про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Що не відповідало дійсності, так як алкогольні напої він вживав, не керував транспортним засобом, відтак не вбачав необхідності проходити медичний огляд. Він намагався це пояснити працівникам поліції,однак, останні не брали це до уваги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскаржуваної постанови та доводів викладених у апеляційній скарзі адвокатом Кузьмін С.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , вислухавши пояснення захисника, який підтримав наведені у ній обставини та правопорушника, перевіривши та оцінивши доводи зазначені скаржником, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами поданої апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення Серії ДПР 18 № 047566від 27 грудня 2020 року, в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення Серії ДПР 18 № 047566 від 27 грудня 2020 року вбачається, що інспектором роти 2 батальйону 1 полку 1 УПП у м. Києві старшим лейтенантом Мамовець А.М. у водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , були виявлені такі ознаки алкогольного сп`яніння, як: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження в установленому законом порядку медичного огляду для визначення стану сп`яніння, запропонованого працівником поліції відмовився чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 27 грудня 2020 року, які були запрошені працівниками поліції в якості свідків, та засвідчили, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому порядку для визначення стану сп`яніння або у лікаря в закладі охорони здоров`я;

- відеозаписом, наданим працівниками поліції, відповідно до якого, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак останній, в присутності двох свідків відмовився від проходження такого огляду.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення Серії ДПР 18 № 047566 від 27 грудня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу та не скористався правом надання письмових пояснень.

Відтак, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає об`єктивно необґрунтованими. Так як на час складання протоколу ОСОБА_1 не надав будь-яких пояснень, та не зазначив обставин за яких мало місце складання протоколу. Не було надано письмових пояснень і на час розгляду справи в суді першої інстанції. Відтак матеріали адміністративного провадження не містять у собі доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом.

Вказуючи в своїх поясненнях на не керування транспортним засобом у зв`язку з тим, що автомобіль мав технічні несправності, а відтак ОСОБА_1 чекав технічну допомогу (знайомих), останній будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин до суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто положеннямист. 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з п.12 розділу 11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу і швидкість реакції затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.Слід зазначити, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 Правил.

Як вбачається зі змісту запису нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 у присутності свідків працівники поліції запропонували пройти медичний огляд з метою виявлення стану сп`яніння, оскільки, у останнього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, проте, скаржник від проходження огляду відмовився.

Суд звертає увагу, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є належним та допустимим доказом, оскільки на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Під час апеляційного розгляду не надано жодного доказу, який би спростовував винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції щодо визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 047566 від 27 грудня 2020 року відповідає положенням ст. 256 КУпАП, складений відповідно до Інструкції, містить всю необхідну інформацію, визначену законодавством, щодо обставин правопорушення по суті обвинувачення.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його представник не надали.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги, вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення є необґрунтованими.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Євгена Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття, є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: