Дата документу 21.05.2021
Справа № 334/2749/21
Провадження № 3/334/1260/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Бредіхін Ю.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадяники України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

установив

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов протокол №182 від 14.04.2021 разом із відповідним адміністративним матеріалом, який складено відносно ОСОБА_1 щодо вчинення нею правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КупАП).

Наказом № 285-0 від 22.08.2019 ОСОБА_1 , з 23.08.2019 призначено на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Вознесенівського управління у м. Запоріжжя ГУ ДПС у Запорізькій області.

Наказом ГУ ДПС у Запорізькій області №405-о від 16.10.2020 ОСОБА_1 звільнено 19.10.2020 з посади старшого державного ревізора - інспектора Вознесенівського відділу податків і зборів з фізичних осіб управління податкового адміністрування ГУ ДПС у Запорізькій області, за угодою сторін. Отже, 19.10.2020 року ОСОБА_1 припинила повноваження з виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно із п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти, на яких поширюється дія цього Закону є посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

10.06.2016 Національним агентством з питань запобігання корупції прийнято рішення № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088), «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зі змінами від 13.02.2020 року роз`яснення № 1 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції стосовно заходів фінансового контролю» яким передбачено, що декларації, передбачені абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), подаються не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону.

Таким чином ОСОБА_1 , під час звільнення з посади старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Вознесенівського управління у м. Запоріжжя ГУ ДПС у Запорізькій області, відповідно до вище наведених положень законодавства була зобов`язана до 13.11.2020 подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням), за період з 01.01.2020 по 19.10.2020, тобто день звільнення.

Проте встановлено, що згідно публічної частини Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування, несвоєчасно подала декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням), за період з 01.01.2020 по 19.10.2020, а саме лише 08.12.2020 року

У суді ОСОБА_1 визнала названі обставини, зазначені в протоколах про адміністративне правопорушення та факти несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Вказала на те, що вона подала 05.11.2020 декларацію, проте не тієї форми.

Дійсно судом встановлено, що ОСОБА_1 05.11.2020 року подано декларацію «після звільнення» за 2019 рік, проте за змістом вищевказаних положень законодавства ОСОБА_1 мала подати декларацію «перед звільненням» і за період з 01.01.2020 по день звільнення, тобто нею подано не той тип декларації і не за той період.

Прокурор у судовому засіданні підтримав позицію, викладену у протоколі, та просив суд з урахуванням особи правопорушника призначити йому мінімальне покарання.

Крім пояснень правопорушника, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом № 182 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 14.04.2021 року,

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;

- копіями декларацій ОСОБА_1 .

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, у своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому, будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а її дії підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП, оскільки вона, будучи суб`єктом декларування в розумінні Закону України «Про запобігання корупції», без поважної причини, несвоєчасно подав відповідну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням особи винного, який вину визнав повністю, суд вважає за можливе накласти стягнення у межах закону у виді штрафу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до пункту 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Керуючись ст. 33, 34, 283, 284, 285 КУпАП України, суд

постановив

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена в Запорізький апеляційний суд протягом десяти днів з дня її винесення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: Бредіхін Ю. Ю.