Справа № 333/6204/20
Провадження № 3/333/46/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 січня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Варнавська Людмила Олександрівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч. 3 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

14.10.2020 року о 01 годині 42 хвилин, у м.Запоріжжі, по вул. Північнокільцева, 25, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21150, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, не природна блідість, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в спеціалізованому медичному закладі, у лікаря-нарколога, ОСОБА_1 в присутності двох свідків, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судові засідання жодного разу не з`явився, про час, дату та місце слухання повідомлявся судом своєчасно.

Як вбачається зі змісту ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 1724 - 1729, 173, 1732,частиною третьою статті 178, статтями 185, 1851, 1857, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Виходячи з викладеного, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд, використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На адресу місця проживання ОСОБА_1 (зазначену ним під час складання вищевказаного протоколу) судом надсилались судові повістки, які повернулись на адресу суду з причини «відсутній адресат». З невідомих суду причин він не з`явився за отриманням кореспонденції, рівно як і особисто не доклав зусиль для дізнання про дату судового розгляду, в тому числі шляхом ознайомлення з інформацією про дати призначення судових засідань по справі, яка міститься на офіційному сайті Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 р., № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р., за № 1413/27858 (далі Інструкція), огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 9 вищезазначеної Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №360487 від 14.10.2020 р. у вищезазначений час та місці ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення сп`яніння до медичного закладу КУ «Запорізький обласний наркологічний диспансер (ЗОНД)» вбачається, що в результаті огляду працівниками поліції у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, не природна блідість, поведінка, що не відповідає дійсності. ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі КУ «Запорізький обласний наркологічний диспансер» на вимогу працівників поліції, в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Дані обставини також підтверджуються письмовими поясненнями цих свідків та оглянутим судом відеозаписом з місця події, які містяться в матеріалах справи.

Згідно бази даних підсистеми «Адмінпрактика» НАІС ГСЦ МВС ІПН МВС, ОСОБА_1 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП, посвідчення водія НОМЕР_2 від 06.09.2002 року.

Оцінивши вищенаведені докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5.Правил дорожнього руху України, згідно якого, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В діях ОСОБА_1 , є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.130 КУпАП, а саме: встановлена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Що стосується позбавлення права керування ОСОБА_1 транспортними засобами на суд приходить до наступного.

Так, відповідно до п.28 Постанови ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно довідки інспектора відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції К.Потяко встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом строком на десять років, а тому неможливе застосування до нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

При визначенні виду та міри адміністративного стягнення суд, відповідно до вимог ст.33КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують його відповідальність, вважає за необхідне покласти на нього стягнення в межах санкції ч.3 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 130, 276-284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 454 грнивні.

Роз`яснити, ОСОБА_1 , що згідно із ст.ст. 307, 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцем знаходженням майна. У порядку примусового виконання з правопорушника стягуються: подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська