ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/342/21 Номер провадження 33/814/345/21Головуючий у 1-й інстанції Даценко В. М. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
Категорія ч.4 ст.130, ст.122-4 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

його захисника - адвоката Замули І.А,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 березня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює на посаді експедитора у ФОП ОСОБА_2 , визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130 та ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 16 січня 2021 року о 20:10 год. в с. Мацківці по вул. Центральній Лубенського району Полтавської області, керуючи автомобілем ВАЗ 211440, д.н.з. НОМЕР_2 , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) до прибуття працівників поліції, чим порушив п.2.10а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП. Крім того, того ж дня о 20:20 год. в с. Мацківці по вул. Суворова, 18 Лубенського району Полтавської області ОСОБА_1 вживав алкоголь, а саме пиво «Львівське 1715», після ДТП до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.10є Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 березня 2021 року, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративних правопорушень.

Апеляційна скарга обґрунтовується тим, що докази, зібрані працівниками поліції, не доводять факту існування ДТП, наявності його вини у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень, а діяння щодо вживання ним після ДТП за його участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння станом на момент його вчинення не охоплювалося складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення порушника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів,що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до п.2.10а Правил дорожнього руху в разі причетності до ДТП водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно з вимогами п.п.б п.2.3. Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Положеннями п.1.10 Правил дорожнього руху визначено, що дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Апеляційний суд наголошує, що суд першої інстанції вірно встановив наявність у діях ОСОБА_1 вини як ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, оскільки останній, не заперечуючи факту наїзду на неповнолітню велосипедистку ОСОБА_3 , не вжив заходів щодо залишення на місці пригоди.

Крім того, факт зіткнення автомобіля ОСОБА_1 з неповнолітньою ОСОБА_3 та відповідно наявність вчинення ДТП підтверджуються його власними письмовими (а.с.4) та усними поясненнями, зафіксованими на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського (а.с.7), протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №085434 від 16 січня 2021 року (а.с.13), копією письмових пояснень ОСОБА_4 (а.с.15), копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 про внесення відомостей за фактом ДТП (а.с.19) та схемою ДТП від 16 січня 2021 року (а.с.8).

Предметом будь-якої ДТП є життя і здоров`я учасників дорожнього руху, транспортні засоби та інші споруди шляхів, які пошкоджені в процесі ДТП, та діяння водіїв й інших учасників дорожнього руху, що привели до ДТП. Родовим об`єктом адміністративно-правового регулювання у сфері ДТП є суспільні відносини, які посягають на безпеку дорожнього руху.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд відхиляє твердження ОСОБА_1 стосовно відсутності будь-яких доказів факту існування даної ДТП як неспроможне та приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 вини у формі умислу щодо залишення місця ДТП та відповідно події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Відповідно до п.2.10є Правил дорожнього руху в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на докази, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №159226 від 16 січня 2021 року (а.с.2), згідно якого ОСОБА_1 вживав алкоголь після ДТП до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння; висновок щодо результатів медичного огляду Комунального підприємства «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради №27 від 16 січня 2021 року (а.с.3), згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (0,67‰), письмові пояснення самого ОСОБА_1 (а.с.4) та відеозапис з нагрудної камери поліцейського (а.с.7).

Оцінивши в сукупності зазначені докази, суддя прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

У свою чергу, твердження апелянта щодо наявності випадків повернення судом першої інстанції на дооформлення до Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області матеріалів адміністративних проваджень є неспроможними, оскільки вказані факти не можуть бути підставою для визнання ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

Твердження ОСОБА_1 стосовно того, що письмові пояснення, у яких останній підтверджує факти вчинення ним ДТП та вживання алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, написані під диктовку поліцейських, апеляційний суд визнає безпідставними та такими, що направлені на уникнення відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення.

Стосовно посилань апелянта на те, що інкриміноване ОСОБА_1 діяння станом на момент його вчинення не охоплювалося складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, слід звернути увагу на наступне.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, відповідно до якого відповідальність, зокрема за вживання водієм транспортного засобу після ДТП за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, було виключено зі ст.130 КУпАП та закріплено у ст.286-1 КК України, тобто відповідальність за вказане порушення посилена.

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року №720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені зміни до Закону №2617-VIII, та передбачено низку змін, якими, зокрема фактично виключено ст.286-1 КК України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та повернуто редакцію ст.130 КУпАП, яка діяла до 01 липня 2020 року, а кримінальна відповідальність за дане порушення не передбачена.

Таким чином, вбачається, що станом на момент вчинення адміністративного правопорушення - 16 січня 2021 року, та винесення постанови районним судом - 30 березня 2021 року, ч.4 ст.130 КУпАП діяла в редакції, яка передбачала адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після ДТП за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Отже, жодних об`єктивних даних, які б свідчили про відсутність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130 та ст.122-4 КУпАП, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи викладене, вважаю обґрунтованим висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень та правильною кваліфікацію його дій за ч.4 ст.130 та ст.122-4 КУпАП.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення є належним чином мотивованим та таким, що відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючисьст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 березня 2021 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130 та ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду О.О. Панченко