Справа № 583/1479/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Яценко Н.Г., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення разом з матеріалами, що надійшли від Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої у відділенні поліції № 1 (м. Тростянець)

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - установив:

15.04.2021 до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 236803, відповідно до якого ОСОБА_1 09.04.2021 о 08-30 годині в м. Охтирка по пров. Правдинському, 19, керуючи HYUNDAI Elantra, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не переконалась в безпечності маневру, допустила наїзд на автомобіль MAZDA СХ-5 державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 та стояв припаркованим поряд на узбіччі. В результаті ДТП тілесних ушкоджень ніхто не отримав, автомобілі зазнали механічних ушкоджень, а їх власники понесли матеріальних збитків, чим порушила вимоги п.п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнала та пояснила, що 09.04.2021. її автомобіль стояв припаркованим біля гаражу за місцем проживання по АДРЕСА_2 , о 08 год. 20 хв. вона з метою від`їхати здавала заднім ходом, оскільки виїзд частково було перекрито автомобілями, в тому числі автомобілем «Mazda CX-5» реєстраційний номер НОМЕР_2 , через що розвернутись чи виїхати передом не могла і наблизилася заднім ходом максимально близько до вказаного автомобіля. Рухалася повільно, зі швидкістю близько до 3 км/год, орієнтувалася по дзеркалам, дивлячись назад та за допомогою вбудованого паркувального радару (парктроніку). Здавала повільно назад в напрямку вказаного автомобіля, доки не почула суцільний звуковий сигнал парктроніку, що свідчить про наближення до перешкоди на відстань близько 30-40 см, після чого здала вперед з поворотом і при подальшому русі заднім ходом змогла виїхати мимо вказаного автомобіля. Ніякого звуку удару чи скрежету, характерного для зіткнення з вказаним автомобілем, чи чогось іншого, щоб вказувало, що відбулось ДТП, не було. Того ж дня, близько 12 год. 30 хв. їй на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_2 і повідомив, що ОСОБА_1 нібито пошкодила бампер його припаркованого автомобіля «Mazda CX-5» і що даний факт у нього зафіксовано на відеозаписі його особистої камери відеспостереження, почав погрожувати та вимагати сплатити 300 доларів США. Вона злякалася, запропонувала зустрітись після роботи, оскільки це занадто велика для неї сума. ОСОБА_2 не погодився і повідомив, що буде телефонувати до поліції, в результаті чого складений даний протокол про адміністративне правопорушення. Зазначила, що свідків даної ДТП не була, звуку удару автомобілів не було, в наданому відеозаписі момент ДТП не зафіксовано, пошкодження бампера автомобіля «Mazda CX-5» - це горизонтальні лінійні подряпини наче при контакті по дотичній, хоча якщо контакт і був, то мав бути у вигляді поштовху, а не по дотичній, тобто мала б бути вм`ятина, а не горизонтальні подряпини, на бампері її автомобіля відсутні характерні для ДТП пошкодження, тому просила провадження у справі закрити за відсутністю у її діях складу правопорушення, про що також надала письмові заперечення.

Потерпілий ОСОБА_2 до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у телефонному режимі повідомив, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.

Згідно п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Презумпція невинуватості є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованою Україною 17.07.1997 передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доводити свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Маліге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Вважаю, що провадження по даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки докази вчинення ДТП з вини водія ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

З наданого суду відео вбачається, що ОСОБА_1 виїхала з двору на автомобілі HYUNDAI Elantra, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, об`їхавши автомобіль MAZDA СХ-5, разом з тим, факт зіткнення автомобілів на вказаному відео встановити не вдається за можливе.

Оглянувши у судовому засіданні надані ОСОБА_1 фотографії із зображенням автомобіля ОСОБА_2 «Mazda CX-5» реєстраційний номер НОМЕР_2 вбачається, що на передній його частині маються певні подряпини, однак характер цих пошкоджень та час їх виникнення судом не встановлено. На фотографіях із зображенням автомобіля ОСОБА_1 HYUNDAI Elantra, державний номерний знак НОМЕР_1 пошкодження не зафіксовані.

Інших доказів, визначених ст. 251 КупАП, на підтвердження вини ОСОБА_1 в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні, матеріали справи не містять. При цьому суд не може самостійно збирати докази на підтвердження винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, зважаючи на встановлені під час судового розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, доходжу висновку, що сукупністю доказів у справі не доведено поза розумним сумнівом скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко