Справа 362/4207/21
Провадження 3/362/1812/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2021 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ,

за ст. 173 КУпАП

встановив:

Відповідно до протоколу серії АПР18 № 511956 від 29.07.2021 ОСОБА_1 23.07.2021 близько 15:30 год. в с. Пшеничне Білоцерківського району Київської області. по вул. Л. Українки під час конфлікту з громадянкою ОСОБА_2 виражалася щодо неї нецензурною лайкою та вчинила бійку, чим порушила громадський порядок і спокій громадян. З цих підстав ОСОБА_1 поставлено у провину порушення громадського порядку і спокою громадян та скоєння нею адміністративного правопорушення, що передбачене ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному заперечила та пояснила, що між нею і сусідами заявницею і її дочкою тривалий час наявні ворожі відносини, які провокують останні. Того дня поверталася додому і на шляху зустріла сусідку ОСОБА_3 , дочку заявниці. Та з невідомих причин почала її, ОСОБА_1 , ображати нецензурною лайкою. Не реагуючи на провокації нападниці, попрямувала додому. Уже у під`їзді будинку, де проживає, на неї напала заявниця і намагалася вдарити дерев`яною палицею. Їй вдалося ухилитися від удару і забігти до своєї квартири. З цих підстав звернулася до старости села, яка викликала працівників поліції і особисто прибула на місце пригоди. Поліцейські оформляли відповідні документи, а дочка заявниці ОСОБА_4 продовжувала поводити себе зухвало і агресивно, кидалася до неї у бійку. Наголосила, що також подавала письмову заяву щодо незаконних дій заявниці і її дочки, що підтвердила документально, однак, як з`ясувалося потім, її заяву не розглянули і до суду спрямували тільки даний протокол.

Такі пояснення ОСОБА_1 повністю узгоджуються з поясненнями старости вказаного населеного пункту ОСОБА_5 . Вона пояснила, що між обома сім`ями тривають неприязні стосунки, на її думку, через те, що сім`я заявниці постійно «заливає» квартири сусідів, у тому числі і квартиру ОСОБА_1 . У зв`язку з цим створювалась відповідна комісія та складені відповідні акти. Щодо подій 23.07.2021 пояснила, що до неї, як до старости, звернулась ОСОБА_1 зі скаргами щодо образ в її адресу зі сторони доньки заявниці. Вона особисто викликала працівників поліції, прибуття яких очікувала разом з ОСОБА_1 біля її будинку. Працівники поліції відбирали відповідні заяви та пояснення, у ході чого дочка заявниці поводилась зухвало, кидалась в бійку до ОСОБА_1 , ображала її нецензурною лайкою, погрожувала. Щодо даного протоколу, складеного на ОСОБА_1 , то не зовсім розуміє дії працівників поліції, оскільки ініціатором конфлікту була донька заявниці (потерпілої). На її думку, саме у діях ОСОБА_6 наявні ознаки адміністративного правопорушення.

Також судом уживалися дії щодо виклику у судове засідання ОСОБА_7 та поліцейського, який складав цей протокол, однак до суду вони не з`явилися, причини неявки невідомі.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про таке.

За правилами ст. 7 КУпAП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з aдміністративним прaвопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про aдміністративні прaвопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так диспозиція ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодного доказу, в розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували винність ОСОБА_1 , та спростували твердження останньої щодо її невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме дрібного хуліганства

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (пункт 34 Рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, пункт 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року та інші), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також, суд виходить з того, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини санкція, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпAП, за характером і наслідками фактично є кримінальною, а тому під час доведення винуватості у цій категорії справ належить застосовувати стандарт доведення «поза розумним сумнівом», який означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним у його вчиненні.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» («Avsar v. Turkey», пункт 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Ст. 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на викладене, дослідивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до висновку про недоведеність у даному випадку вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за стандартом доведення «поза розумним сумнівом» і наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 cт. 247 КУпAП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 36, 221, 245, 247, 251-252, 266, 283-284, 294 КУпАП, суд

постановив:

Зaкpити пpовадження у справі про aдміністративне пpавопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпAП у зв`язку з вiдсутністю cкладу aдміністративного прaвопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко