КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 травня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Сліпченко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 07 грудня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП) ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , працює директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ ТРАНСОЙЛ»,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №1/26-15-09-02-09 від 05 жовтня 2020 року перевіркою Головного управління державної податкової служби 01 жовтня 2020 року встановлено, що ТОВ «ІНВЕСТ ТРАНСОЙЛ» в період призупинення дії ліцензії на право оптової торгівлі пальним з 21 липня 2020 року по 23 вересня 2020 року здійснювало операції з реалізації покупцям підакцизного пального.

Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 07 грудня 2020 року директора ТОВ «ІНВЕСТ ТРАНСОЙЛ» ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить постанову першої інстанції скасувати, та провадження у справі закрити.

Вказує, що не була повідомлена про розгляд справи.

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження призупинення дії ліцензії на право оптової торгівлі пальним у визначений перевіркою час, оскільки ТОВ «ІНВЕСТ ТРАНСОЙЛ» не отримувало відповідного розпорядження, а факт його прийняття є недостатнім для того, щоб вважати ліцензію призупиненою.

Просила поновити строк на звернення із апеляційною скаргою у зв`язку із тим, що її не було повідомлено про розгляд справи.

В судове засідання з`явилась ОСОБА_1 та її представник, позицію викладену в апеляційній скарзі підтримали.

Враховуючи, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, приходжу до висновку, що клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. ст.251 КУпАП).

Відповідно ч. 1 ст. 164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч. 47 ст. 15 Закону України №481 дія ліцензії вважається призупиненою з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) відповідного письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, а її дія поновлюється з моменту зарахування відповідного чергового платежу за ліцензію до бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що 01 липня 2020 року прийнято розпорядження про призупинення дії ліцензії ТОВ «ІНВЕСТ ТРАНСОЙЛ» на право оптової торгівлі пальним.

Повідомлення про призупинення дії ліцензії було направлено на адресу АДРЕСА_1 , що не являється актуальною адресою підприємства.

Крім того, з наданих ОСОБА_1 доказів вбачається, що за вищевказаною адресою було направлено повідомлення про наявність розпорядження, а не розпорядження, як це вимагається ч. 47 ст. 15 Закону України №481.

Доказів про направлення розпорядження про призупинення дії ліцензії на актуальну адресу підприємства матеріали справи не містять, а саме лише посилання на вказані обставини в протоколі не може свідчити однозначно про його направлення.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що ТОВ «ІНВЕСТ ТРАНСОЙЛ» було направлено вищевказане розпорядження та взагалі було відомо про існування вказаного розпорядження.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова - скасуванню, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 07 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 07 грудня 2020 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП закрити за відсутністю у її діях складу даного адміністративного правопорушення, відповідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Сліпченко