Справа № 128/3077/20
ПОСТАНОВА
Іменем України

13 січня 2021 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар: Кострюкова Л.В.

за участю: особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Вінницького РВП ВВП ГУНП України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , не одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

04.11.2020 о 00:50 год поліцейським сектору реагування патрульної поліції Вінницького РВП ВВП страшим сержантом поліції Шевчуком Д.Ю. складено протокол про порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він 03.11.2020 о 23:20 год в с. Гавришівка Вінницького району керував автомобілем BMW, н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Під час розгляду наданих матеріалів в суді ОСОБА_1 вину у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнав, зазначив, що дійсно придбав автомобіль BMW, н.з. НОМЕР_2 та 04.11.2020 о 21.00 год. рухався даним автомобілем в с. Гавришівка до свого батька. В цей час, тобто близько 21 год., автомобіль зламався та він не міг продовжувати рух даним автомобілем, подзвонив своїй дівчині ОСОБА_2 щоб вона привезла йому запчастини до автомобіля, щоб він міг його полагодити. Через деякий час вона привезла йому певні деталі, але полагодити автомобіль йому не вдалося, через що вони пішли до його батька пішки. Коли вони поверталися з дому його батька в напрямку м. Вінниця десь о 23.00 год. пішки, так як автомобіль залишався несправним, їх наздогнали працівники поліції, перевірили його документи та запропонували проїхати до медичного закладу для перевірки на стан сп`яніння, законних підстав для такої перевірки працівники поліції йому не повідомили, на його пояснення, що він взагалі не керував вказаним автомобілем, так як він несправний, не реагували. В подальшому працівники поліції спинили автобус та запропонували водію автобуса бути свідком події, але він відмовився, так як пояснив, що нічого не бачив, і поїхав далі. Після цього працівники поліції сфотографували його паспорт та службове посвідчення і відпустили їх додому. Протоколу про адміністративне правопорушення при ньому не складалося, про його існування він дізнався лише коли намагався забрати автомобіль із штрафмайданчика, куди його помістили працівники поліції без його відома. Тобто у вказаний в протоколі час він транспортним засобом він не керував взагалі та не міг ним керувати через несправність автомобіля, від огляду на стан сп`яніння при свідках взагалі не відмовлявся, так як під час його розмови з поліцейськими інші особи були відсутні, можливо їм щось повідомив невідомий йому чоловік, але він їхньої розмови не чув. При цьому обставини події мали б бути підтверджені відповідним відеозаписом події, який він просив витребувати для огляду, або допитом вказаних свідків, але вони відсутні, тому вважає, що його вина у вказаному правопорушенні не доведена.

За клопотанням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 судом було допитано в якості свідка ОСОБА_2 .
Так, свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що є дівчиною ОСОБА_1 , у вказаний в проколі день блищько 21.00 год. він їй зателефонував та повідомив, що його автомобіль зламався та попросив привезти йому деталі до автомобіля. Коли вона привезла йому вказані деталі, полагодити автомобіль не вдалося, тому вони пішки пішли до батька ОСОБА_1 , який проживає в с. Гавришівка. Повертаючись додому до м. Вінниці вони йшли по обочині дороги пішки десь в проміжок часу між 23.00 24.00 год. По дорозі їх зупинили працівники поліції та стали перевіряти документи ОСОБА_1 , з ними був якийсь чоловік та вона чула, що він звинувачує ОСОБА_1 в тому, що він керував автомобілем в п`яному вигляді, хоча цього чоловіка вони раніше не бачили. В цей час працівники поліції спілкувалися з ОСОБА_1 та пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, на що він просив повідомити на якій підставі йому проходити такий огляд, адже він не керував автомобілем і вони рухалися дорогою пішки. Працівники поліції спілкувалися з ОСОБА_1 окремо, без присутності чоловіка, який звинувачував його в керуванні автомобілем в п`яному вигляді. Після цього працівники поліції зупинили автобус та запропонували його водієві бути свідком події, але він відмовився і поїхав далі, після чого працівники поліції відпустили їх додому. Протоколу про адміністративне правопорушення при них взагалі не складалося.
Для з`ясування обставин справи судом неодноразово викликалися свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,вказаними засобами зв`язку, які до суду не з`явилися без повідомлення причин неявки. Можливість застосування до свідків заходів процесуального примусу КУпАП не передбачено. Відповідно відомості, викладені в наявних письмових поясненнях цих осіб, не підтверджені будь-якими належними та допустимими доказами.

Так, судом з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи було витребувано з Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області диск відео фіксації обставин складання наданого суду протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №448913 від 04.11.2020, який за повідомленням адресата не може бути наданий, так як відеозапис обставин складання протоколу не зберігся.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 ч. 1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не підтверджені вказаними засобами доказування, оскільки на виклик до суду згідно ст. 272 КУпАП вони не з`явилися.
Наявний в адміністративному матеріалі рапорт працівників поліції суд не може прийняти як допустимий доказ, оскільки він містить опис обставин від імені зацікавленої особи працівника поліції, що узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 161/5372/17 від 29.04.2020.
Також, суд не може прийняти надану до протоколу копію акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 04.11.2020 як допустимий доказ та вважати встановленими вказані у ньому обставини, оскільки він наданий суду у фотокопії та взагалі не засвідчений. Зокрема, напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». Будь-яке засвідчення наданої суду копії акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 04.11.2020 відсутнє. Та з огляду на час його складення, такий доказ здобуто без відома особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та після складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також не містить інших обов`язкових реквізитів.
Будь-які інші належні та допустимі докази щодо обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення та керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення час в матеріалах справи відсутні та судом вичерпано процесуальні можливості до з`ясування обставин справи та отримання можливих доказів.
За вищевказаних обставин, суд не може прийняти як достатній доказ вчинення адміністративного правопорушення наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення, зокрема не може вважати встановленими вказані в ньому працівником поліції обставини, а саме що ОСОБА_1 дійсно керував у вказаний час транспортним засобом, які не підтверджені жодними іншими належними та допустимими доказами, натомість такі обставини спростовані під час розгляду справи ОСОБА_1 та допитаним в суді свідком ОСОБА_2 .

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні, кожному гарантовано право на справедливий суд, тобто кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Статтями 7, 247 п. 1 ч. 1 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не доведено належними і допустимими доказами, поза розумним сумнівом, факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння може бути притягнуто лише особу, що керує транспортним засобом, що не доведено зібраними в ході судового розгляду справи доказами, тому провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, п. 1 ст. 247, 130, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у адміністративній справі щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: