Справа № 950/647/21
Провадження № 3/950/315/21
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Косолап В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ; студент Маловисторопського коледжу),

за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом Серії ВАБ № 091878 від 05.04.2021, ОСОБА_2 23.03.2021 о 21 год. 30 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство відносно свого малолітнього племінника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фізичного та психологічного характеру, під час якого штовхав та ображав нецензурною лайкою останнього.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що свого племінника нецензурною лайкою не ображав, підтвердив, що дійсно робив останньому зауваження та штовхнув. Такі дії провокував сам ОСОБА_4 . Одразу після цього ОСОБА_1 вийшов на вулицю, покурив, а коли повернувся уже приїхали працівники поліції.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши надані докази, суд зазначає наступне.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 вищевказаної статті, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 280 КУпАП суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення; чи винна особа у його вчиненні; чи підлягає особа адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а обов`язок щодо їх (доказів) збирання покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

У своїх поясненнях від 21.03.2021 ОСОБА_5 зазначив: «свою вину в тому, що обізвав дядька ОСОБА_6 , але ображений на нього за його відношення до мене». При цьому також ОСОБА_1 пояснив, що разом із ОСОБА_5 та своєю сестрою не проживає, був у них в той день разом з іншою своєю сестрою, оскільки доглядав дітей.

Враховуючи пояснення, надані ОСОБА_1 у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що підтвердження наявності шкоди психічному здоров`ю потерпілого матеріали справи не містять. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 мала місце коротка словесна суперечка, що також випливає із пояснень останнього. Крім того відсутні підстави вважати, що у ОСОБА_5 в ході такої сварки виникли побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, з`явилась емоційна невпевненість, нездатність захистити себе, оскільки як він зазначив у поясненнях, він був ображений на дядька.

Керуючись ст. ст. 173-2, 247, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М.Косолап