ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/625/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2021 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за частинами 1, 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду 22 грудня 2020 року надійшли протоколи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 187 КУпАП та ч. 2 ст. 187 КУпАП, що на підставі автоматизованого розподілу справ визначені судді Бондаренко М.С. та передані для розгляду 23 грудня 2020 року.

У зв`язку з тим, що вказані правопорушення, що ставляться у провину ОСОБА_1 пов`язані із порушенням нею адміністративного нагляду, що був продовжений їй одним судовим рішенням, а саме постановою Дарницького районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року, суд, дотримуючись прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважав необхідним розглядати їх одночасно, в одному судовому засіданні.

Відповідно до протоколу про адміністративні правопорушення від 09 листопада 2020 року серії ГР № 182615 ОСОБА_1 08 листопада 2020 року о 23 год. 40 хв. була відсутня за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушила вимоги адміністративного нагляду, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративні правопорушення від 17 грудня 2020 року серії ГР № 183087 ОСОБА_1 16 грудня 2020 року о 22 год. 10 хв. була відсутня за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушила вимоги адміністративного нагляду, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , яка була доставлена в судове засідання приводом на підставі постанови суду від 13 січня 2021 року, та яка визнала свою провину у вчинених адміністративних правопорушеннях, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 порушила правила адміністративного нагляду як особа, щодо якої встановлений такий нагляд, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення від 09 листопада 2020 року серії ГР № 182615, складений стосовно ОСОБА_1 ; протокол про адміністративне правопорушення від 17 грудня 2020 року серії ГР № 183087, складений стосовно ОСОБА_1 ; пояснення ОСОБА_1 ; пояснення ОСОБА_2 від 16 грудня 2020 року про відсутність ОСОБА_1 за місцем проживання, оскільки остання поїхала на заробітки; рапорти працівників поліції; копія довідки про звільнення з установи виконання покарання; копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 ; постанова Дарницького районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року, якою задоволено подання начальника Дарницького УП ГУНП у м. Києві про продовження адміністративного нагляду ОСОБА_1 , встановленого постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 15 жовтня 2019 року, на 6 місяців, зокрема продовжено заборону на вихід за межі квартири за місцем проживання з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня та виїзд за межі м. Києва в особистих справах без дозволу на це начальника Дарницького УП ГУНП у м. Києві.

Окрім цього, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КУпАП міститься постанова Дарницького районного суду м. Києва від 23 березня 2020 року про визнання винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 36 КУпАП, яка регулює порядок накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Втім, частиною 2 цієї статті встановлено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187 КУпАП та ч. 2 ст. 187 КУпАП, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності за вказані правопорушення та накладення на неї стягнення, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч. 2 ст. 187 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню її вини, обставини, яка пом`якшує відповідальність, а саме щирого розкаяння винної, та відсутність обставин, що обтяжують її відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу, що передбачено санкцією ч. 2 ст. 187 КУпАП, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладання такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 1 ст. 184, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187 КУпАП та ч. 2 ст. 187 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП, у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя М. С. Бондаренко