ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1256/21
провадження № 3/753/1182/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Котвицький В.Л. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, номер картки фізичної особи - платника податків невідомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до матеріалів адміністративного провадження, ОСОБА_1 03.01.2021 року о 12:30 год. по вул. Зарічна, 50/21 в м. Києві керував автомобілем марки "Volkswagen", н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (про що свідчили: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, блідий колір обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці, підвищена жвавість рухів), чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України. Крім того, в присутності свідків, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Показав, що 03.01.2021 під час зупинки на автомобільній заправці, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Зарічна,50/21, до його автомобіля під`їхала патрульна поліцейська машина. Співробітники поліції зробили йому зауваження, що в порушення Правил дорожнього руху номерні знаки його автомобіля закритті напівпрозорою захисною сіткою, у зв`язку з чим склали відповідний адміністративний протокол.

Під час оформлення протоколу працівникам поліції не сподобались зауваження та висловлювання, які робив їм ОСОБА_1 , через що один з них сказав, що збирається скласти на того ще один адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП за водіння автомобілем у стані сп`яніння. На заперечення водія проти таких дій, працівник поліції сказав, що якщо ОСОБА_1 не підпише складений протокол за ст. 130 КУпАП, то вилучить його автомобіль на штрафмайданчик. Оскільки автомобіль "Volkswagen", н.з. НОМЕР_1 , був не розмитнений, керування ним здійснювалося по довіреності іноземного власника - громадянина Республіки Польша ОСОБА_2 , і забрати його з штрафмайданчика міг лише власник автомобіля, ОСОБА_1 погодився підписати складений протокол. Коли поліцейські намагалися залучити свідка, який міг би засвідчити факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, вони звернулися до одного з водіїв, який перебував на території заправки. Але коли той, як свідок подій, звернувся до працівників патрульної поліції з тим, щоб вони відпустили ОСОБА_1 , оскільки він зовсім не схожий на особу, яка перебуває в стані сп`яніння, поліцейські не стали вносити дані цього свідка до протоколу. Інших свідків, які були на місці події і могли б засвідчити факт його відмови від проходження медичного огляду, ОСОБА_1 не бачив, а тому допускає, що внесені в протокол про адміністративне правопорушення дані свідків можуть бути недостовірними.

Зі слів ОСОБА_1 фіксація цих подій на відеореєстратори працівниками поліції не здійснювалася умисно, а на його зауваження щодо необхідності записувати процес їхнього спілкування, поліцейські сказали йому, що їхні бодікамери поламані. Зазначені обставини підтверджуються довідкою інспектора ВАП УПП у м. Києві ДПП Ісаєвої Лідії, яка міститься в матеріалах протоколу, і відповідно до якої під час складання адміністративного матеріалу за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 відеозйомка на нагрудні відеокамери не проводилась.

За клопотанням ОСОБА_1 у судовому засіданні був допитаний в якості свідка ОСОБА_3 , який показав, що 03.01.2021 в обідній час до нього зателефонував його знайомий ОСОБА_4 та попросив прийти на автомобільну заправку, яка знаходиться недалеко від місця його проживання. ОСОБА_5 повідомив, що його затримали працівники поліції і йому потрібно, щоб хтось забрав його автомобіль. Коли він підійшов на заправку, то усно ОСОБА_5 пояснив, що працівники поліції складають на нього адміністративний протокол за водіння у стані сп`яніння. Інакше погрожують забрати на штрафмайданчик його автомобіль, який він вже не зможе забрати з штрафмайданчику, оскільки не є його номінальним власником. Тому попросив забрати цей автомобіль і відвезти його до його до дому. Безпосереднім свідком розмов ОСОБА_1 та поліцейських під час складання протоколу він не був, про ці обставини йому стало відомо зі слів ОСОБА_5 . Він не бачив, як працівники поліції фіксують факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. Так само він не бачив й інших людей - можливих свідків, крім ОСОБА_5 , поліцейських та дружини ОСОБА_5 , яка весь цей час перебувала в машині, бо на вулиці було холодно, а вона була в той час у стані вагітності. ОСОБА_5 знає достатньо давно з позитивної сторони, про те, щоб той зловживав наркотичними речовинами йому невідомо. В той день ОСОБА_5 жодним чином не був схожим на людину, яка перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Факт перебування ОСОБА_3 на місці складення адміністративного протоколу 03.01.2021 підтверджується його розпискою про зобов`язання відсторонити ОСОБА_1 від керування транспортним засобом Фольксваген В6 і перегнати автомобіль за адресою: м. Київ, вул. Садова,138-1а.

З метою перевірки вищезазначених пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до суду також викликались: інспектор роти № 1 батальйону № 3 полку № 1 УПП в м. Києві ДПП НПУ Шевченко М.С., який 03.01.2021 склав протокол серії ДПР18 №043471 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та інспектор роти № 1 батальйону № 4 полку № 2 УПП в м. Києві ДПП НПУ Шпилюк Д.О., який 03.01.2021 відбирав пояснення у свідків події. Однак, вказані особи до суду не з'явились, були належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Двічі у судові засідання 05.03.2021 та 19.03.2021 викликались громадяни ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які відповідно до пояснень, які містяться в матеріалах адміністративного протоколу, були свідками того, як ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Вказані особи до суду не з'явились, були належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Направлені на ім`я ОСОБА_6 рекомендовані листи із судовими повістками за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_2 , були повернуті суду установою поштового зв`язку із зазначенням про відсутність такої адреси.

Направлені на ім`я ОСОБА_7 рекомендовані листи із судовими повістками за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_3 , були повернуті суду установою поштового зв`язку із зазначенням про відсутність адресата.

У зв`язку з чим суд критично ставиться до доказового значення пояснень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки вони не знайшли свого підтвердження при судовому розгляді протоколу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , надані в судовому засіданні, оскільки вони є логічними, послідовними та не містять протиріч. Працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення не надано жодного доказу, що ОСОБА_1 скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах міститься лише пояснення свідків, які були запрошені працівниками поліції при складанні адміністративного протоколу. І достовірність цих пояснень не була підтверджена при судовому розгляді матеріалів протоколу.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються зокрема, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Крім того, відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Зокрема, у справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06.12.98 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, ОСОБА_1 звільняється від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закривається в зв`язку з недоведеністю наявності в діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя В.Л. Котвицький