Справа № 445/708/21
провадження № 3/445/360/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2021року суддя Золочівського районного суду Львівської області Сивак В. М. ,

розглянувши матеріали, які надійшли від ОВС відділу протидії злочинам у сфері обігу товарів акцизної групи управління боротьби з фінансовими злочинами ГУ ДФС у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.1772 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

До Золочівського районного суду Львівської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1772 КУпАП

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЛВ №11 від 07.04.2021 року вбачається, що за місцем проживання ОСОБА_1 було проведено обшук. В ході обшуку вилучено рідини з характерним запахом спирту в пластикових та скляних ємностях різних об`ємів. Відповідно до висновку експерта Львівського НДІСЕ від 03.09.2020р. №5416 рідини вилучені в ОСОБА_1 , зокрема 19 пластикових каністр синього кольору об`ємом 30 літрів кожна, є «спиртом етиловим» та відповідає вимогам ДТСУ, рідина в ємностях об`ємом 6 літрів та 20 скляних пляшок об`ємом 0,5 літрів кожна, не відповідає вимогам ДСТУ.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1ст. 1772 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнав та письмово подав пояснення суду, в яких зазначив, що він придбав спирт етиловий в 2020році на початку пандемії з метою проводити дезинфекцію в домі та автомобілі, оскільки вважав, що придбати спирт в час пандемії буде не можливо, або ціна на нього буде значно вищою. Зазначає, що нікому даний спирт не збував, не пропонував і навіть не мав наміру його нікому збувати. Заявив, що до нього в 2020 році ніхто не приходив додому з пропозицією обкласти хату, оскільки така вже обкладена, ще в 2016році. Заявив, що всіх решта осіб, про яких його питав слідчий він не знає і з ними не спілкувався. Він придбав спирт для власного використання під час пандемії.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи суд приходить до наступного:

Дизпозиція ч.1 ст.177-2КУпАП передбачає наступне: Виготовлення, придбання або зберігання з метою реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, а так само виготовлення, придбання або зберігання з метою реалізації або використання за призначенням обладнання для вироблення фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів

З аналізу положень ст. 177-2 КУпАП вбачається, що сутністю правопорушення, передбаченого ст. 177-2 КУпАП є виготовлення, придбання або зберігання з метою реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів. При цьому об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони здоров`я населення та у сфері державного регулювання виготовлення та реалізації алкогольних напоїв і тютюнових виробів. Об`єктивна сторона правопорушення виражається в виготовленні, придбанні, зберіганні з метою реалізації та власне реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв або тютюнових виробів. Суб`єктами правопорушення можуть бути як працівники сфери торгівлі, так і громадяни. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

А відтак, фабула адміністративного правопорушення, викладена у протоколі відносно ОСОБА_1 , не відповідає диспозиції ч. 1 статті 177-2 КУпАП та не містить такої обов`язкової ознаки об`єктивної сторони даного правопорушення, як зберігання саме з метою реалізації саме фальсифікованих алкогольних напоїв.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Найперше, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння.

З протоколу не вбачається мета збуту, а конкретніше кому, коли і за скільки ОСОБА_2 пропонував продати вилучені товари чи їх частину. Більше того, в матеріалах справи міститься копія протоколу допиту свідка ОСОБА_3 від 01.06.2020року, з якого вбачається, що останній 31.05.2020року був на подвір`ї господарства ОСОБА_1 з метою проведення ремонту утеплення фасаду будинку. А коли був на подвір`ї, то спілкувався з якоюсь жінкою, яка повідомила, що без господаря вона рішення про утеплення фасаду не приймає. В цей час він побачив через привідкриті двері в гараж, що в гаражі зберігаються великі сині бочки в таких бочках як правило зберігають спирт. Від невідомих людей в селі ОСОБА_3 дізнався, що ОСОБА_1 продає спирт, а тому має гроші на проведення ремонту з утеплення фасаду будинку.

Вказані покази суд оцінює критично, адже жодної синьої - навіть пустої бочки з залишками спиртовмісних рідин чи запаху, при обшуку не знайдено, а фасад будинку, як вбачається зі слів ОСОБА_1 він утеплив в 2016 році, а тому поза розумним сумнівом той факт, що в 2020 році ОСОБА_1 не займався пошуком майстрів з виконання робіт з утеплення фасаду.

Більше того, ОСОБА_3 даючи покази, не заявляв про те, що ОСОБА_1 чи жінка, яка знаходилась на подвір`ї, пропонували йому купити спирт чи ін. спиртовмісні речовини.

Фальсифікована продукція відповідно до п. 27 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» це продукція, виготовлена з порушенням технології або неправомірним використанням знака для товарів та послуг, чи копіюванням форми, упаковки, зовнішнього оформлення, а так само неправомірним відтворенням товару іншої особи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» реалізація - діяльність суб`єктів господарювання з продажу товарів (робіт, послуг).

Тобто, об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.177-2 КпАП України передбачає встановлення наміру особи здійснити продаж фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів іншим особам за плату.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначено, що фальсифікація алкогольних напоїв та тютюнових виробів - умисне, з корисливою метою виготовлення алкогольних напоїв та тютюнових виробів з порушенням технології чи з неправомірним використанням знака для товарів і послуг, чи копіюванням форми, упаковки, зовнішнього оформлення, а так само прямим відтворенням товару іншого підприємця з самовільним використанням його імені.

Отже, в сенсі наведених норм фальсифікацією визнається вчинене з корисливих мотивів підроблення чогось, зміна вигляду або ж властивостей предмету і надання йому такого зовнішнього вигляду, що не відповідає його справжній суті, у даному випадку алкогольних виробів.

А відтак, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Всупереч вказаним вимогам, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено місце та час вчинення, ким саме вчинено правопорушення та суть адміністративного правопорушення, що не дає суду можливості встановити дату та місце виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Більше того, згідно п.7 статті 38 КУпАП. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

До матеріалів справи додано два витяги з ЄРДР, а саме № 0000071 від 25.06.2019р. за ст. 199 ч.1 КК України та №0000050 від 25.06.2019р. за ст.199ч.1 КК України.

Посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, до складених матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано копію Постанови про направлення матеріалів щодо вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності від 31.03.2021р., проте не додано жодної постанови про закриття кримінального провадження, як передбачає стаття 38 КУпАП, що є підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Тому наявність незакритого кримінального провадження унеможливлює прийняття судом рішення в порядку КУпАП, оскільки згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа)встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 ст. 251 КУпАП покладає обов`язок щодо збирання доказів на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

При цьому, відповідно до ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Підсумовуючи викладене вище, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, по перше, не відповідають диспозиції ч.1 ст.177-2 КУпАП, а по друге, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченогост.177-2 ч.1 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді;

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Внаслідок закриття провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення, відповідно до вимог ст.265 КУпАП вилучені речі мають бути повернуті володільцеві.

Згідно вимог ст.265КУпАП вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

А тому застосувати передбачену у санкції ч.1 ст.177-2 конфіскацію неможливо.

Чинне законодавство не передбачає повноважень суду здійснювати самостійну кваліфікацію чи перекваліфікацію діяння.

В постанові КАС ВС від 08.07.2020 року (справа № 463/1352/16-а) вказано, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведення невинуватості цієї особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25)

Фактичних даних на підтвердження того, що ОСОБА_1 виготовляв, реалізовував чи мав намір реалізовувати за місцем проживання в с. Струтин Золочівського району Львівської області не приєднано.

Також відсутні будь-які документальні підтвердження того, що ОСОБА_1 вчиняв активні дії, спрямовані на розповсюдження інформації про намір збуту ним спирту чи фальсифікованих алкогольних напоїв. Так само відсутні і підтвердження того, що ОСОБА_1 пропонував особисто та конкретно будь-кому до придбання такі напої, передавав їх певній особі та отримував на це грошові кошти, чи передавав незначну кількість напою безкоштовно «на пробу» в рахунок майбутніх поставок.

Згідно. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, відповідно до ст. 62 Конституції України, п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.1772 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст.1772, п. 1 ч.1 ст.247, ст. ст.251,252,280,283-284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ч. 1 ст.1772 КУпАП - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Речові докази: 19 пластикових каністр синього кольору об`ємом 30л. кожна, з спиртом етиловим, 2 пластикові бутлі об`ємом 6л кожен, заповнені прозорою рідиною, 20 скляних пляшок об`ємом 0,5 л. кожна з етикетною Горілка «Хлібний Дар/Життя Люкс» повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

СуддяВ. М. Сивак