Провадження №3/760/529/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., за участю секретаря Федоренко Д.В., представника Київської міської митниці ДФС Юрківа В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Київської міської митниці ДФС про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

25.11.2020 р. до Солом`янського районного суду м. Києва від Київської міської митниці ДФС надійшов адміністративний матеріал з протоколом про порушення митних правил №1262/10000/20 від 23.07.2020 року, складений відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Відповідно до протоколу №1262/10000/20 про порушення митних правил від 23.07.2020 року, вбачається, 12.06.2020 року до Київської митниці Держмитслужби надійшов лист Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил від 12.06.2020 № 20-01/20-02-01/7.8/1335 щодо звернення митних органів Литовської Республіки про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки по факту незакінченої процедури експорту транспортного засобу HYUNDAI SANTA FE, кузов № НОМЕР_2 .

За результатами перевірки встановлено, що переміщення вказаного автомобіля через митний кордон України здійснено за попередньою митною декларацією від 27.02.2020 № UA100530/2020/011774 підставі документів: договору купівлі-продажу б/н від 23.12.2019, із зазначенням вартості товару - 1 800 євро, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 17.01.2011, через відділи митного оформлення 1-4 митного поста «Ягодин», пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск» Волинської митниці Держмитслужби.

28.02.2020 громадянин України ОСОБА_1 ввіз автомобіль HYUNDAI SANTA FE, кузов № НОМЕР_2 , р/н НОМЕР_4 .

Після прибуття у зону діяльності Київської митниці Держмитслужби, зазначений транспортний засіб був заявлений громадянином ОСОБА_1 у відділі митного оформлення № 1 митного поста "Житомир" за митною декларацією № UA100530/2020/012556 від 02.03.2020.

Разом із вказаною митною декларацією до митниці були надані наступні документи: договор купівлі-продажу б/н від 23.12.2019, із зазначенням вартості товару - 1 800 євро, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 17.01.2011 та інші необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в графі 44 вищевказаної митної декларації.

Відповідно до договору купівлі-продажу б/н від 23.12.2019, виставленого продавцем CAZABAN GERARD 0007 CHM CASTAGNET, на ім`я ОСОБА_1 , наданого під час переміщення через митний кордон, вартість транспортного засобу 1 800 EUR.

Вищевказаним листом Державної фіскальної служби України до митниці надіслані копії митної декларації типу EX А від 15.07.2019 № 20LTLC0100EK0517B5 та рахунку RAV № 20 від 26.02.2020 виставленого продавцем UAB «RAVELA», на ім`я ОСОБА_1 , в яких зазначена вартість транспортного засобу HYUNDAI SANTA FE, кузов № НОМЕР_2 - 2 800 євро.

Таким чином, експортований із Литовської Республіки вказаний транспортний засіб вартістю - 2 800 євро, що згідно курсу НБУ станом на дату переміщення автомобіля через митний кордон України (28.02.2020) складає - 75 403,72 грн., переміщено через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення, документів, які містять неправдиві відомості щодо митної вартості транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 МКУ - суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Отже, в діях громадянина ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 Митного кодексу України.

В зв`язку з чим, 23.07.2020 року працівниками Київської міської митниці ДФС України відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про порушення митних правил №1262/10000/20, за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ст. 483 Митного кодексу України.

Загальна вартість предметів правопорушення складає 75403,72 грн.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.10.2020 р., - матеріали справи, які надійшли від Київської міської митниці ДФС України про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, було повернуто до Київської міської митниці ДФС України для проведення додаткової перевірки.

Відповідно до зазначеної постанови суду, Київська міська митниця ДФС мала здійснити переклад документів, що були надані митними органами Литовської Республіки на українську мову.

Представник Київської міської митниці ДФС України в судовому засіданні вважав обставини викладені в протоколі про порушення митних правил №1262/10000/20 від 23.07.2020 року доведеними та просив притягнути гр. України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст. 483 МК України, посилаючись на те, що матеріали адміністративної справи містять достатньо доказів на підтвердження порушення митних правил з боку останнього.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Алексеєв С.М., подав письмові заперечення, та просив закрити провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зазначив, що відповідно до договору купівлі-продажу б/н від 23.12.2019, виставленого продавцем CAZABAN GERARD 0007 СНМ CASTAGNET, на ім`я ОСОБА_1 , наданого під час переміщення через митний кордон, вартість транспортного засобу - 1800 EUR.

Однак, підставою для проведення перевірки став лист митних органів Литовської Республіки про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки по факту незакінченої процедури експорту транспортного засобу HYNDAI SANTA FE, кузов № НОМЕР_2 , який надійшов до Київської митниці Держмитслужби до Департаменту запобігання та протидію контрабанді та порушення митних правил 12.06.2020 №20-01/20-02-01/7.8/1335.

Проте в протоколі вказано, що листом Державної фіскальної служби України до митниці надіслані копії митної декларації типу ЕХ А від 15.07.2019 №20LTLC0100ЕК0517В5 та рахунку КФМ № 20 від 26.02.2020, виставленого продавцем UAB «RAVELA», на ім`я ОСОБА_1 , в яких зазначена вартість транспортного засобу HYNDAI SANTA FE, кузов № НОМЕР_2 - 2800євро.

Однак, а ні в тексті протоколу, а ні в додатках до нього - в матеріалах справи, будь-який вищевказаний лист Державної фіскальної служби України, яким до митниці надіслані копії митної декларації - відсутній.

Також, у зазначених у протоколі договорах купівлі- продажу та надісланій декларації з Литовської Республіки, вказано прізвище покупця, як « ОСОБА_1 ", проте, згідно паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_5 , виданого ОСОБА_1 , його прізвище пишеться, як « ОСОБА_1 », а тому, особа є належним чином неідентифікованою, фактично це є різні за прізвищами особи. Отже ця обставина є неусунутою Київською митницею у цих матеріалах, направлених до розгляду.

Таким чином, у даній справі вказаний лише факт подання митному органу, як підстави для переміщення товару - автомобіля товаросупровідних документів, що містили дані про вартість товару, що суперечили, документально підтвердженій офіційній інформації митного органу Литви.

У даній справі не доведено, що перевізник автомобіля ОСОБА_1 мав умисел на вчинення дій, спрямованих на переміщення цього транспортного засобу з приховуванням від митного контролю, та вчинив такі дії, оскільки згідно всіх достовірних доказів у справі вищевказаний транспортний засіб, як товар не приховувався при ввезенні його на митну територію України та митному оформленні його Київською митницею Держмитслужби.

Отже, притягнення особи до відповідальності за ст.483 МК України можливе тільки тоді, коли безпосереднім предметом цього правопорушення є товари, які особа перемістила через митний кордон України з метою приховування від митного контролю.

Крім того, жодним доказом у справі не підтверджено недостовірність поданих ОСОБА_1 документів на предмет їх підробки, чи підміні, саме ОСОБА_1 , що є виключно припущенням митних органів.

За матеріалами справи не спростовано, що ввезений ОСОБА_1 автомобіль у подальшому після розмитнення був зареєстрований в Україні, у встановленому порядку.

Також, на підтвердження, чи спростування фактичної вартості ціни ввезеного ОСОБА_1 транспортного засобу, в матеріалах наявний висновок №13020320 від 02.03.20р. автотоварознавчого дослідження з визначення вартості транспортного засобу HYNDAI SANTA FE, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , виданий незалежним експертом, згідно, якого вартість цього автомобіля для митного оформлення може становити 1800 евро.

Дійсна вартість цього товару у даній справі не доведена митними органами поза розумним сумнівом.

Таким чином, висновок митного органу про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.І ст.483 МК України, є необгрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи.

Заслухавши пояснення представника митного органу, вивчивши заперечення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши та оцінивши зібрані матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

При цьому відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року № 8, судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Згідно ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексутаінших законів України.

Згідно із ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено ст. 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Судом встановлено, що 12.06.2020 року до Київської митниці Держмитслужби надійшов лист Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил від 12.06.2020 № 20-01/20-02-01/7.8/1335 щодо звернення митних органів Литовської Республіки про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки по факту незакінченої процедури експорту транспортного засобу HYUNDAI SANTA FE, кузов № НОМЕР_2 .

За результатами перевірки встановлено, що переміщення вказаного автомобіля через митний кордон України здійснено за попередньою митною декларацією від 27.02.2020 № UA100530/2020/011774 на підставі документів: договору купівлі-продажу б/н від 23.12.2019, із зазначенням вартості товару - 1 800 євро, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 17.01.2011, через відділи митного оформлення 1-4 митного поста «Ягодин», пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск» Волинської митниці Держмитслужби.

28.02.2020 громадянин України ОСОБА_1 ввіз автомобіль HYUNDAI SANTA FE, кузов № НОМЕР_2 , р/н НОМЕР_4 .

Після прибуття у зону діяльності Київської митниці Держмитслужби, зазначений транспортний засіб був заявлений громадянином ОСОБА_1 у відділі митного оформлення № 1 митного поста "Житомир" за митною декларацією № UA100530/2020/012556 від 02.03.2020.

Разом із вказаною митною декларацією до митниці були надані наступні документи: договор купівлі-продажу б/н від 23.12.2019, із зазначенням вартості товару - 1 800 євро, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 17.01.2011 та інші необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в графі 44 вищевказаної митної декларації.

Відповідно до договору купівлі-продажу б/н від 23.12.2019, виставленого продавцем CAZABAN GERARD 0007 CHM CASTAGNET, на ім`я ОСОБА_1 , наданого під час переміщення через митний кордон, вартість транспортного засобу 1 800 EUR.

Листом Державної фіскальної служби України до митниці надіслані копії митної декларації типу EX А №20LTLC0100EK0517B5 та рахунку RAV № 20 від 26.02.2020 виставленого продавцем UAB «RAVELA», на ім`я ОСОБА_1 , в яких зазначена вартість транспортного засобу HYUNDAI SANTA FE, кузов № НОМЕР_2 - 2 800 євро.

На думку митного органу, громадянин України ОСОБА_1 під час ввезення транспортного засобу марки Hyundai Santa Fe, номер кузова НОМЕР_2 подав митним органам України митну декларацію на переміщення транспортного засобу №UA100530/2020/012556 від 02.03.2020, вказавши вартість автомобіля 1800 євро, чим приховав від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Протоколу № II про взаємну адміністративну допомогу в митних справах до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (від 21.03.2014) сторони можуть використовувати в своїх протоколах представлення доказів, звітах і свідченнях, а також у судових розглядах і представленні обвинувачення в судах інформацію, які вони отримали, і документи, з якими вони були ознайомлені відповідно до положень цього Протоколу, як докази.

В зв`язку з чим, 23.07.2020 року працівниками Державної митної служби України відносно громадянина України ОСОБА_1 , складено протокол про порушення митних правил №1757/10000/20, за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Суд не погоджується з висновком митного органу про наявність в діях громадянина України ОСОБА_1 , ознак порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, виходячи з наступного.

Як спосіб приховування від митного контролю ч. 1 ст. 483 МК України визначає подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно вимог, встановлених частиною першою ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно положень ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати, в тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі про порушення митних правил, та інших обставин, які мають значення для провадження у справі, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у встановленому законом процесуальному порядку. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року №8, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Митний кодекс України нормою ст. 257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений декларант. Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Таким чином, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

З протоколу про порушення митних правил №1262/10000/20 від 23.07.2020 року та доданих до нього документів вбачається, що підставою для порушення справи про порушення митних правил та складання протоколу відносно громадянина України ОСОБА_1 , стали висновки митного органу про наявність в діях останнього ознак порушення митних правил, а саме переміщення транспортного засобу через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості.

Відповідно до ст.ст. 49, 58 МК України митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну.

Як передбачено ст. 51 МК України, митна вартість товарів визначається декларантом відповідно до гл. 9 МК України, якою встановлені основні та другорядні методи визначення митної вартості товарів.

Відповідно до положень ст. 49 МК України митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, яку заявляють декларант або уповноважена ним особа на підставі ч. 2 ст. 52 МК України.

В протоколі йдеться про подання документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.

Як вбачається з митної декларації ІМ40ДЕ №UA100530/2020/012556 від 02.03.2020 р., одержувачем товару є: громадянин ОСОБА_1 ; декларантом виступає - Приватне підприємство «Житомир-Брок транслогістік», і особою, відповідальною за фінансове врегулювання, є - ОСОБА_1 .

Отже, громадянином України ОСОБА_1 декларування товарів не здійснювалось,

В графі 12 митної декларації зазначена вартість 51259,91 грн.

Рішення про коригування митної вартості товару митним органом не приймалось.

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Статтею 64 МК України передбачено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58- 63 цього кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України однією з форм приховування та переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, є неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Кожна із зазначених в даній статті форм приховування є підставою для відповідальності особи за порушення митних правил.

Таким чином, встановлено, що 28.02.2020 року громадянин України ОСОБА_1 , через Київську митницю ДФС, ввіз на митну територію України автомобіль марки Hyundai Santa Fe, номер кузова НОМЕР_2 , на підставі документів: договору купівлі-продажу б/н від 23.12.2019, із зазначеною вартістю автомобіля 1800 євро.

Згідно експертного висновку №13020320 автотоварознавчого дослідження з визначення вартості транспортного засобу Hyundai Santa Fe, номер кузова НОМЕР_2 , який міститься в матеріалах справи, вартість автомобіля «Hyundai Santa Fe, номер кузова НОМЕР_2 », для митного оформлення може становити 1800 євро.

Згідно ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП, при розгляді справи підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно закону під неправдивими даними, що містяться у документах, які є підставою для переміщення товарів через митний кордон, слід розуміти неправдиві відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються.

Об`єктивною стороною порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України, - є дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто є активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність умислу.

Оцінюючи наявні матеріали справи, суд вважає, що митним органом не надано беззаперечних доказів того, що саме гр. України ОСОБА_1 , були вчинені дії, які направлені на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю щодо дійсної вартості товару.

У матеріалах справи відсутні та не надавались у судовому засіданні будь-які дані чи належні докази на підтвердження того, що гр. України ОСОБА_1 , вчинив протиправні дії та має нести відповідальність за дані, що містяться у товаросупровідних документах на переміщення товарів на територію України, тобто за дії, що були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені ст. 335 МК України.

При цьому, суд звертає увагу на те, що з аналізу положень статей 198 та 335 МК України вбачається відсутність законодавчо передбаченої необхідності під час переміщення товарів у пунктах пропуску через митний кордон України документально підтверджувати їх вартість.

Так, частиною першою статті 198 МК України встановлено, органу доходів і зборів в пункті пропуску через державний кордон України згідно зі статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України.

У свою чергу, відповідно до пункту 1 частини першої статті 335 МК України, при перевезенні автомобільним транспортом декларант, уповноважена ним особа або перевізник надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: а) документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність); б) транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні); в) визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності); г) комерційні документи (за наявності) на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів; ї) відомості про кількість вантажних місць та вид упаковки; д) найменування товарів; е) вага брутто товарів (у кілограмах) або об`єм товарів (у метрах кубічних), крім великогабаритних вантажів ".

Тобто, для цілей пропуску через державний кордон України, МК України передбачає достатнім здійснити ідентифікацію товарів та маршруту їх слідування, а також суб`єктів зовнішньоекономічних відносин та перевізника.

Наведені обставини також вказують на відсутність події, описаної диспозицією статті 483 МК України, за участі громадянина України ОСОБА_1 .

Отже, наявність складу адміністративного правопорушення за участю гр. України ОСОБА_1 , митним органом не доведена, а їх висновки базуються без врахування дійсних обставин справи.

За конкретних обставин, у особи, яка притягується до відповідальності, не встановлено умислу щодо незаконного переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю

Отже, у діях ОСОБА_1 , відсутній умисел, як обов`язкова ознака суб`єктивної сторони складу інкримінованого йому правопорушення, на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання документів, що містять неправдиві відомості, а відтак в його діях відсутні ознаки об`єктивної сторони порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що обставини викладені у протоколі №1262/10000/20 від 23.07.2020 року щодо переміщення через митний кордон України автомобіля марки Hyundai Santa Fe, номер кузова НОМЕР_2 , вартістю 1800 євро з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів документу, який був підставою для переміщення товару і містив неправдиві відомості та є підробленим в частині достовірних даних щодо вартості товару, на підставі яких складений зазначений протокол, не знайшли свого підтвердження в суді та спростовується наданими до суду доказами.

Натомість, досліджені в суді матеріали справи у їх сукупності свідчать про відсутність в діях гр. України ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 491 МК України, підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

На підставі наведеного, встановлюючи у відповідності до ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, з огляду на відсутність достовірних і достатніх відомостей про вчинення гр. України ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях останнього складу правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 458, 483, 487, 489, 490, 491, 494, 495, 498-500, 527 Митного кодексу України, статтями 7, 9, 247, 251, 268, 271 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.І. Кушнір