П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2021 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представників митниці Дунаса М.О., Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Галицької митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи тимчасово не працює, місце проживання АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 483 Митного кодексу України,

встановив:

08.09.2020 року близько 18 години 12 хвилин громадянин України ОСОБА_1 повертався з приватної поїздки з Республіки Польща до України, через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби смугою руху «червоний коридор» (контрольний талон НОМЕР_1 ) в якості водія автомобіля марки «Volkswagen LT35», реєстраційний номер НОМЕР_2 . В ході проведення візуального огляду вказаного транспортного засобу виникла підозра, що в ньому наявні предмети або товари, які обмежені або заборонені до ввезення громадянами на митну територію України, або в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України. Під час проведення письмового декларування гр. України ОСОБА_1 заявив про відсутність в його автомобілі товарів, які обмежені чи заборонені до ввезення громадянами на митну територію України, або в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України. Після виведення транспортного засобу із загальної смуги руху під час поглибленого огляду, який відбувався у боксі для догляду транспортних засобів, в салоні автомобіля було виявлено дозволені до переміщення через митний кордон України продукти харчування в асортименті з розрахунку по 2 кг на особу. Окрім вказаних товарів було виявлено, з приховуванням від митного контролю, в місці кріплення запасного колеса та під капотом продукти харчування, що перевищують норми ввезення продуктів харчування громадянами, відповідно до Постанови КМУ України від 25.05.2012 №434, а саме: стегно куряче ТМ «Rzeznik» 10 упаковок загальною масою 10 кг; лопатка свинна ТМ «Kraina Mies» 8 упаковок загальною масою 14,5 кг; ковбаса ТМ «Kraina Mies» 12 шт. загальною вагою 6,3 кг; сосиски «Раrowki wedzone» 12 упаковок загальною вагою 12 кг; cосиски ТМ «Kraina Mies» 12 шт. загальною вагою 8,4 кг; кукурудза маринована в банках ТМ «Nasza spizarnia» у кількості 24 шт. (банки) загальною вагою 10 кг. Загальна вага предметів правопорушення 61,2 кг.

Захисник подав до суду письмові пояснення, згідно яких, за твердженням сторони захисту, матеріали митної справи відносно ОСОБА_1 не містять достатніх відомостей про виготовлення спеціальних сховищ (тайників) або внесення конструктивних змін в автомобіль, а доказів того, що транспортний засіб піддавався спеціальному переобладнанню для незаконного переміщення товарів через митний кордон України не надано. У протоколі не зазначено, яким чином згадані ємності автомобіля були обладнані та пристосовані для незаконного переміщення товарів через державний кордон України. Докази щодо вартості товарів є неналежними, відтак, ОСОБА_1 не порушено норм ввезення на митну територію України продуктів харчування. Просив закрити провадження у справі з цих підстав та повернути автомобіль ОСОБА_1 , оскільки в автомобілі не було виявлено спеціально виготовлених сховищ (тайників), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Представники Галицької митниці Держмитслужби протокол підтримали.

Заслухавши представників митниці та доводи захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 2 та частиною 4 ст.366 МК України, передбачено, що канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Згідно наявних у матеріалах справи доказів відносно ОСОБА_1 , обравши зону митного контролю «червоний коридор», вчинив дії, спрямовані на переміщення товару з приховуванням від митного контролю тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників), а також з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення цих товарів, що доводиться дослідженими в ході розгляду справи:

-протоколом про порушення митних правил №1775/20900/20 від 08.09.2020 року, яким зафіксовано факт порушення, та до якого у ОСОБА_1 зауважень та доповнень не було;

-описом предметів, вилучених у ОСОБА_1 ;

-актом проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 08.09.2020 року, яким зафіксовано виявлення товару;

-копією паспорта ОСОБА_1 ;

-свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу;

-контрольним талоном для проходження по «червоному коридору»;

-митною декларацією ОСОБА_1 ;

-висновком експертів від 24.11.2020 року №0660/6152 за результатами проведення автотехнічної та трасологічної експертизи по справі про порушення митних правил, відповідно до якого у заводську конструкцію досліджуваного автомобіля «Volkswagen LT35 2.8 TDI (2D)» реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN № НОМЕР_3 , внесено конструктивні зміни, а саме: проведений демонтаж кронштейну кріплення запасного колеса досліджуваного автомобіля, встановлено декілька горизонтальних і вертикальних пластин різного профілю в конструкції панелі підлоги, що призводить до утворення у його зовнішньому просторі (об`ємі) металевої конструкції, не передбаченої виробником. Зміни, внесені у заводську конструкцію автомобіля «Volkswagen LT35 2.8 TDI (2D)» реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснені саморобним (кустарним) способом, із застосуванням зварювального обладнання, з використанням фрагментів листового металу та металевого профілю (для монтажу стінок порожнини);

-фототаблицею з місця події;

-поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких він перевозив товар поза межами дозволеної норми, оскільки їх вартість на території України є значно вищою. Товари перевозив для власного споживання, оскільки має на утриманні дружину та двох дітей. У своєму письмовому поясненні під час складання протоколу про порушення митних правил ОСОБА_1 вказав, що не зазначив в митній декларації продукти харчування тому, що вони перевищували кількість, яка дозволена для ввезення. Продукти харчування, які знаходились під капотом автомобіля та на місці запасного колеса були сховані ним, у зв`язку з тим, що ввезення поза нормою заборонено. Знайдений товар визнав своєю власністю.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Вищенаведені докази доводять факт вчинення правопорушення, є належними та допустимими, встановлюють факт переміщення ОСОБА_1 товарів, з приховуванням від митного контролю і з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення цих товарів та спростовують твердження сторони захисту щодо відсутності доказів які встановлюють у діях ОСОБА_1 склад інкримінованого адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.483 МК України, відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Таким чином, вищеописані надані суду та досліджені в процесі судового розгляду докази у своїй сукупності свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України доведена повністю. У свою чергу, доводи сторони захисту щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення повністю спростовуються вищенаведеними доказами.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд бере до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Така позиція ґрунтується на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Санкція адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, крім іншого, передбачає конфіскацію транспортного засобу, який фактично є предметом власності. Отже, конфіскація є втручанням у право на повагу власності, відтак, при вирішенні судом питання про конфіскацію майна серед інших нормативних положень має бути застосована ст. 1 Протоколу N 1 до Конвенції та врахована практика ЄСПЛ.

У своїй практиці щодо вирішення питань про застосування санкції у вигляді конфіскації безпосередніх предметів чи знарядь правопорушення ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 06.11.2008 року по справі "Ісмаїлов проти Росії" встановив, що згідно з принципом верховенства права, який закріплений в усіх статтях Конвенції, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, стягнення повинне бути пропорційним, відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам. Отже, у випадку, якщо суд дійде висновку, що стягнення у вигляді конфіскації майна не забезпечить балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту права власності конкретної особи, то він має право не накладати таке стягнення навіть у випадку, коли воно передбачене положеннями МК України як обов`язкове.

Водночас, крім Митного кодексу України джерелами права у сфері питань державної митної справи відповідно до ст.ст. 1, 466, 487 МК України є Конституція України, інші Закони України, КУпАП та міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. При цьому, якщо міжнародним договором встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені МК України, застосовуються правила міжнародного договору.

В свою чергу, 17.07.1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію "Про захист прав людини і основоположних свобод" , яка згідно ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори" є частиною національного законодавства України і має пріоритетне значення.

Також, вирішуючи питання про конфіскацію предметів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками) і транспортних засобів, що використовувалися для приховування чи переміщення товарів, відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил" N 8 від 3 червня 2005 року, суд враховує: обсяги конструктивних змін, внесених у ці предмети або транспортні засоби із зазначеною метою; співвідношення вартості і кількості товару, який був предметом порушення митних правил, із розмірами вартості транспортного засобу, в якому цей товар переміщувався; інші обставини.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, даних про особу порушника, зокрема наявність у нього на утриманні двох дітей, відсутності відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, ступеня вини, способу вчинення правопорушення, враховуючи мету призначення покарання та співрозмірність покарання вчиненому правопорушенню, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості предметів правопорушення, а товар що був предметом порушення митних правил слід конфіскувати в дохід держави.

Згідно службової записки про надання інформації щодо митної вартості від 24.09.2020 року №Р-2497/7.4-15/45, загальна вартість предметів правопорушення становить 4 039,15 гривень.

Розглядаючи питання про конфіскацію автомобіля, суд виходить з наступного.

Згідно висновку експерта Львівського НДІСЕ від 24.11.2020 № 6060/6152, у заводську конструкцію досліджуваного автомобіля «Volkswagen LT35 2.8 TDI (2D)» реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN № НОМЕР_3 , внесено конструктивні зміни, а саме: проведений демонтаж кронштейну кріплення запасного колеса досліджуваного автомобіля, встановлено декілька горизонтальних і вертикальних пластин різного профілю в конструкції панелі підлоги, що призводить до утворення у його зовнішньому просторі (об`ємі) металевої конструкції, не передбаченої виробником. Зміни, внесені у заводську конструкцію автомобіля «Volkswagen LT35 2.8 TDI (2D)» реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснені саморобним (кустарним) способом, із застосуванням зварювального обладнання, з використанням фрагментів листового металу та металевого профілю (для монтажу стінок порожнини).

Статтею 461 МК України визначено види адміністративних стягнень за порушення митних правил, які можуть бути накладені, зокрема пунктом 3 даної статті передбачено конфіскацію транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю.

Беручи до уваги обставини правопорушення, співрозмірність вартості транспортного засобу (вантажний автомобіль), у якому переміщувались товари, вартості товарів, які переміщувались з приховуванням від митного контролю, обсяг переміщуваних товарів, який є незначним, а товари перевозились для власного споживання, те, що правопорушення не спричинило значних суспільно-небезпечних наслідків, правопорушенням не завдано істотної шкоди суспільним та державним інтересам, з висновку експертизи не вбачається, що внесені в транспортний засіб зміни є спеціально виготовленим сховищем (тайником), тобто у висновку це прямо не вказано, суд вважає, що підстав до застосування додаткового стягнення у виді конфіскації автомобіля немає.

Крім того, суд враховує, що правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею. Водночас, правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям. Суд повинен перевірити, чи було втручання виправданим та необхідним у демократичному суспільстві, та, зокрема, чи було воно пропорційним, і чи були причини, надані національними органами влади на його виправдання, важливими та достатніми.

Суд вважає, що таке покарання є пропорційним, відповідає тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам, враховує дані про особу винного, забезпечить справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту права власності конкретної особи, буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Частиною третьою ст. 520 МК України визначено, що порядок відшкодування витрат у справі про порушення митних правил, обчислення сум, що підлягають відшкодуванню, а також порядок розпорядження отриманими коштами встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п.2 розділу І Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року № 731, до витрат у справі про порушення митних правил належать, зокрема витрати на зберігання транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю (крім транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами, що здійснюються відповідно до розкладу руху на підстав, міжнародних договорів, укладених відповідно до закону), а також транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза місцем розташування митного органу.

Відповідно до п.1 Розділу III вказаного Порядку, витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил і понесені в ході провадження та розгляду справи, відшкодовуються в порядку, визначеному статтями 519 та 520 Митного кодексу України.

Згідно з п.6 Розділу II Порядку, відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року № 731, витрати на зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил та розміщених на складах, що належать митним органам, розраховуються з дня їх фактичного розміщення на цих складах відповідно до Розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року №731.

Згідно з ст. 519 МК України, витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання товарів); транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 МК України, а також з інших понесених митним органом витрат на провадження або розгляд справи. До витрат у справі про порушення митних правил належать також кошти, що виплачуються експерту за виконання його обов`язків та за роботу, виконану за дорученням митного органу, виплати добових, компенсації на проїзд до митного органу і назад та наймання приміщення, а також кошти, одержані свідком на відшкодування витрат, пов`язаних з викликом для дачі пояснень.

Оскільки не встановлено, що транспортний засіб марки «Volkswagen LT35 2.8 TDI (2D)» реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN № НОМЕР_3 , містив спеціально виготовлені сховища (тайники) для приховування товарів безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, зокрема такого визначення висновок експерта не містить, витрати, понесені митним органом за зберігання цього транспортного засобу, згідно з Порядком обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №731 від 15.06.2012 року, стягненню з ОСОБА_1 не підлягають. Відшкодуванню підлягають лише понесені митним органом витрати на зберігання товарів безпосередніх предметів порушення митних правил в розмірі 846,56 гривень, тоді як витрати на зберігання транспортного засобу стягненню не підлягають. Відтак, у зв`язку із тим, що у висновку експерта прямо не зазначено, що автомобіль містив спеціально виготовлені сховища (тайники) для приховування товарів безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, витрати на проведення у даній справі експертизи у розмірі 4576,32 гривень не підлягають стягненню з ОСОБА_1 .

Крім цього, статтею 40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 гривень.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 483, 486, 527, 528 МК України,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, який був предметом порушення митних правил 4 039,15 гривень.

Вилучений згідно протоколу №1775/20900/20 від 08.09.2020 року товар конфіскувати в дохід держави.

Вилучений згідно протоколу №1775/20900/20 від 08.09.2020 року автомобіль марки «Volkswagen LT35 2.8 TDI (2D)» реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN № НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу до нього повернути ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметом порушення митних правил 846,56 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави в особі Державної судової адміністрації України 454,00 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.