Номер провадження: 33/813/49/21
Головуючий у першій інстанції Попревич В. М.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дрішлюка А.І.

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,

розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Рабзі Олександра Юхимовича на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2020 рокув справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2020 рокупостановою Приморського районного суду м. Одеси (суддя Попревич В.М.) ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого 44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420, 40 гривень (чотириста двадцять гривень сорок копійок) (а.с. 12).

Не погоджуючись з вказаною постановою, представник ОСОБА_1 адвокат Рабзі О.Ю. подав апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси, яка була отримана судом першої інстанції 09 грудня 2020 року. Апелянт вказує, що постанова Приморського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2020 року прийнята з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки судді, викладені в постанові, на думку апелянта, не відповідають обставинам справи. Апелянт вказує на неналежність та недопустимість доказів, на підставі яких була винесена оскаржувана постанова, а саме: протоколу АПР18 № 757097, рапорту від 11.07.2020 року та пояснень ОСОБА_1 від 18.07.2020 року. Апеляційна скарга містить ряд посилань на недоліки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , зокрема, на відсутність посилань на конкретну норму законодавства, яка була порушена ОСОБА_1 , що, на думку апелянта, свідчить про його невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП. Тому на підставі вищеописаного апелянт, вказуючи на відсутність доказів скоєння ним правопорушення та посилаючись на практику ЄСПЛ, просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити(а.с. 27-31).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року було відкрито апеляційне провадження за описаною вище скаргою.

В судовому засіданні представник апелянта адвокат Приймачук С.І. просив задовольнити апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі фактичні обставини, апеляційний суд відмовляє в задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом першої інстанції було встановлено, що 11 липня 2020 року, приблизно о 00:52 годині, ОСОБА_1 , будучи адміністратором та відповідальною особою клубу «ITAKA», який розташований за адресою: м. Одеса, пляж «Аркадія», не забезпечив дотримання відвідувачами фізичної дистанції, чим порушив обмежувальні заходи відповідно до Постанови КМУ від 20.05.2020 № 392, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

На підставі наявних в справі доказів суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками порушення правил щодо карантину.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції вцілому та вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є адміністратором клубу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що не заперечувались ним та його представником в процесі розгляду справи. В матеріалах справи міститься: фотофіксація приміщення вище вказаного клубу 11.07.2020 року о 00:52, з якого вбачається розміщення великої кількості людей без дотримання соціальної дистанції, фото ОСОБА_2 , розписка щодо зобов`язання з`являтися до правоохоронних органів та сповіщати про зміну адреси в зв`язку зі складенням протоколу за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, підписана ОСОБА_2 , а також фото водійського посвідчення ОСОБА_2 . З мережі інтернет ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) вбачається, що на 10 липня 2020 року на 23-00 було заплановано проведення концерту Макса Барського. Факт того, що порушення мали місце під час концерту не заперечувались самим ОСОБА_1 в письмових поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 4).

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП, порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20 травня 2020 року, «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», на період дії карантину забороняється, проведення масових (культурних, спортивних, розважальних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів крім проведення кінопоказів у приміщенні кінотеатрів, за участю більше однієї особи на 5 кв. метрів площі будівлі або території (якщо захід проводиться на відкритому повітрі), де проводиться захід. Організатор заходу є відповідальним за дотримання між учасниками фізичної дистанції не менше ніж 1,5 метра.

Отже, диспозиція статті 44-3 КУпАП є бланкетною щодо інших нормативно-правових актів, які регулюють порядок встановлення карантину людей. Відповідальність за порушення цієї статті у вигляді передбаченої санкції настає, якщо відповідальна особа порушила встановлений законодавчими та підзаконними актами порядок карантину.

Посилання апелянта не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення нормативно-правового акту, який порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не вчиняв дій, за які в розумінні ст. 44-3 КУпАП настає адміністративна відповідальність відхиляються апеляційним судом з огляду на таке.

Порядок складання протоколу регламентується положеннями КУпАП та Інструкцією з оформленням матеріалів справи про адміністративне правопорушення органами поліції, затвердженої наказом МЮУ від 01.09.2015 року, розділом ІІ «Документування адміністративних правопорушень» якої визначаються відомості, які повинні бути зазначені в протоколі.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, відповідно до п. 9 р. ІІ вище зазначеної Інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка; у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень); у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень); у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла)); у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності); у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол); у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 757097 від 11.07.2020 року щодо ОСОБА_1 зазначена суть правопорушення та вказано яка стаття КУпАП була порушена в зв`язку з порушенням карантину людей. Отже, працівником поліції був дотриманий порядок складання протоколу в цій частині. Тому, відповідні доводи апеляційної скарги відхиляються апеляційним судом.

Згідно зі т. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. А відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вчинення адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП ОСОБА_1 підтверджується зібраними в справі доказами. При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягається до відповідальності чи її представник не заперечували існування події 11.07.2020 року, перебування ОСОБА_2 на посаді адміністратора клубу.

Враховуючи встановлені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, процесуальну позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за порушення ст. 44-3 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що формальні порушення складення протоколу не виключають наявність події правопорушення та винуватості особи у вчиненні правопорушення. Порушення порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення суб`єктом, який уповноважений на складення такого протоколу, є підставою для звернення з заявою щодо вказаних дій в адміністративному порядку. Відомостей щодо оскарження дій посадової особи в процесі складення протоколу матеріали справи не містять, а сторонами до суду не подавались.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. Разом з тим, докази надання пояснень чи зауважень щодо змісту, або ж мотивів відмови від підписання протоколу, які б були приєднані до протоколу, матеріали справи не містять та ОСОБА_2 чи його представником до суду не подавались.

Щодо інших доводів апеляційної скарги. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Інші доводи апеляційної скарги носять суто формальний характер, не спростовують правильного по суті висновку суду першої інстанції, а тому відхиляються апеляційним судом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Рабзі Олександра Юхимовича залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

12.01.2021 року м. Одеса