П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

336/5699/2020

3/336/10/2021

м. Запоріжжя 13 січня 2021 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Зарютін Павло Вікторович, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, не працює, прож. АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення 26.09.2020 року о 00-12 год. ОСОБА_1 в м. Запоріжжі по вул. Чарівній, 93 керував автомобілем «Мітсубісі», держномер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів) та відмовився від проходження відповідно медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання 13 січня 2021 року ОСОБА_1 не явився, проте за наданими раніше письмовими поясненнями він заперечив на наявність у нього при вищевикладених обставинах ознак сп`яніння. В судове засідання явився захисник Тютюник М.В., який підтримав позицію підзахисного, вказуючи на те, що працівники поліції жодним чином не пересвідчилися у тому, чи мав ОСОБА_1 викладені вище ознаки наркотичного сп`яніння, а тому просив закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З`ясувавши думку сторони захисту, дослідивши надані по справі докази, суддя прийшов до переконання, що вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не доведено належними та допустимими доказами, через що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

За ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст.ст. 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено (ст. 252 КУпАП), що в розрізі відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оцінка доказам надається за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, виключно судом, який керується при цьому законом і правосвідомістю.

Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення гарантоване ст. 7 КУпАП, за якою ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Визначення «законності» або «згідно із законом » досить широко наведено в практиці Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судом при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, у рішенні по справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine) від 29 червня 2006 р., заява №11901/02, в п. 60 ЄСПЛ зазначено, що «законність розуміють як фундаментальну юридичну категорію, що є критерієм правового життя суспільства і громадян; законність також розглядають як «принцип, метод та режим суворого, неухильного дотримання, виконання норм права всіма учасниками суспільних відносин». У правовій державі законність (правозаконність) є гарантією правомірності застосованого примусу».

Крім того, у справі «Кац та інші проти України» (Kats and Others v. Ukraine, заява № 29971/04), рішення від 18 грудня 2008 року, ЄСПЛ зазначив, що слово «законний» та словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом», які містяться в пункті 1 статті 5, по суті, відсилають до національного законодавства і встановлюють обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства.

Таким чином, особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із ст. 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, ОСОБА_1 , який дійсно керував транспортним засобом при вищевикладених обставинах, ставиться за провину відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

(ч.ч. 1, 2 та 3 ст. 266 КУпАП).

Порядок такого огляду визначений не тільки ст. 266 КУпАП, а й Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України N 1452/735 від 09.11.2015 року.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознакаминаркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

(пункти 2 та 4 розділу І вищевказаної Інструкції).

З викладеного слідує, що пропозиція про проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння може ставитися поліцейським особі, яка керує транспортним засобом, лише за наявності ознак, передбачених пунктом 4 розділу І вищевказаної Інструкції, що узгоджується з положеннями розділу ІІІ.

При цьому, стороною захисту як у судовому засіданні, так і раніше, безпосередньо самим ОСОБА_1 під час оформлення матеріалів адміністративного правопорушення, про що слідує навіть з протоколу про адміністративне правопорушення, заперечував на наявність у нього на час зупинки керованого ним транспортного засобу ознак сп`яніння.

І вказані твердження ОСОБА_1 під час судового розгляду дослідженими судом доказами спростовані не були.

Фактично на підтвердження факту наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння вказує лише протокол про адміністративне правопорушення. Як зазначав вже суд, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 мав явні ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів.

У протоколі в якості свідків вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. На виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання (ч.1 та 2 ст. 272 КУпАП).

При цьому, навіть письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які за викликом для дачі показань у судове засідання не явилися, судом не можуть бути покладені у підґрунтя обвинувального судового рішення, з огляду на те, що вказані пояснення не містять й посилання на наявність у ОСОБА_1 будь-яких ознак сп`яніння. Отже, на підставі викладеного та в силу положень ст. 251 КУпАП суд не може навіть на основі вказаних письмових пояснень свідків встановити викладені обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, з переглянутих відеоматеріалів ніяк не вбачається, що ОСОБА_1 мав хоча б візуальні ознаки наркотичного сп`янінням, бо на аудіо- та відеозаписах він не вбачаються у ОСОБА_1 ані порушення мови, ані порушення координації його рухів, ані розширення його зіниць очей.

Інші ж наявні у справі докази на факт наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного го сп`яніння також не вказують. При цьому, судом не можуть бути покладені підґрунтя звинувачувального судового рішення показання поліцейського ОСОБА_4 , оскільки остання складала протокол про адміністративне правопорушення та, відповідно, не може вважатися стороннім спостерігачем в розумінні об`єктивності висвітлення подій, як, власне, й поліцейський ОСОБА_5 , який додав до протоколу про адміністративне правопорушення власний рапорт з викладом обставин події.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 на предмет того, що він не мав жодних ознак наркотичного сп`яніння, під час судового розгляду спростовані не були.

З викладеного суд доходить висновку про те, що співробітниками поліції на час висунення вимоги про проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння до ОСОБА_1 була застосована неналежна правова процедура.

Перелічені обставини в сукупності вказують на наявність сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, за таких обставин вважаю, що доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності не спростовані належними доказами.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вважає необхідним провадження у справі відносно останнього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.247, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено або опротестовано прокурором протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги, протесту прокурора в апеляційний суд Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя П.В. Зарютін

Постанова набрала законної чинності « »________________20__рік.

Дата видачі « »________________20___рік.