Справа №705/2961/20
3/705/4/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року місто Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Корман О.В., за участю секретаря судового засідання Власової Т.Ю., прокурора Закутнього Р.С., особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Громи Уманського району Черкаської області, громадянина України, не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області із Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшов протокол № 151/2020 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складений 21.07.2020 року за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП щодо ОСОБА_1 за фактом несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно із Протоколом №151/2020 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, ОСОБА_1 , будучи звільненим в 2018 році з посади пожежного рятувальника 14 державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України у Черкаській області, являючись згідно з пп. «д» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та приміткою до ст.172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст.45 даного Закону, без поважним причин несвоєчасно подав декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) за 2018 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що порушення ним було допущено, так як він не знав, що в наступному, після звільнення, році, необхідно подавати декларацію. Можливо йому про це і пояснювали, проте він не звернув уваги за своїм станом здоров`я, який призвів до звільнення з роботи. Йому приходив рекомендований лист, звідки саме він не пам`ятає, в якому зазначалось, що він не подав декларацію і повинен подати її упродовж двох тижнів. В межах 12 днів він подав декларацію, хоча потрібно було змінити електронну поштову адресу та виготовити цифровий ключ. Вважає, що він невинуватий у правопорушенні, проте незнання закону не звільняє від відповідальності.

У судовому засіданні прокурор вважав, що матеріалами справи доведена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, і просив визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти стягнення у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що згідно витягу з наказу Управління ДСНС України у Черкаській області №27 від 06.06.2013 року про призначення осіб рядового та начальницького складу, призначено сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 на посаду пожежного-рятувальника 14 державної пожежно-рятувальної частини Управління.

Згідно витягу з наказу Управління ДСНС України у Черкаській області №62 від 05.04.2018 року про кадрові питання, звільнено сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 з посади пожежного-рятувальника 14 державної пожежно-рятувальної частини Управління.

04.06.2019 року ОСОБА_1 була подана декларація (після звільненння) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік. Вказана обставина підтверджена самим ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частина 1 статті 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.ст. 10, 11 КУпАП установлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Склад правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія - умисне несвоєчасне подання декларації.

Згідно статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне подання декларації та мету такого поступку.

Натомість, як пояснив ОСОБА_1 у судовому засіданні та підтверджується його письмовим пояснення, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення, останній не був проінформований про необхідність подачі декларації на наступний рік після звільнення.

Суддя не може взяти до уваги як достатній доказ винуватості ОСОБА_1 копію попередження, яка додана до матеріалів справи, згідно якої ОСОБА_1 був попереджений про відповідальність про недопущення вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, так як вказане попередження взагалі не містить в собі дати, коли воно було підписане, також не містить положень про те, які саме положення антикорупційного законодавства були роз`ясненні особі.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував несвоєчасність подачі декларації (після звільнення), проте зазначив, що в нього був відсутній умисел на несвоєчасне її подання, оскільки він не був обізнаний з необхідністю подачі такого виду декларації і в який термін вона повинна бути подана.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Отже в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на несвоєчасне подання декларації, який не з`ясовувався під час перевірки причин несвоєчасності подання декларації працівником, який складав протокол про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, виходячи з загальних засад судочинства, передбачених ст.129 Конституції України, як рівність учасників та змагальність сторін, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона - умисел, а отже і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, що відповідно до ч. 1 п. 1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст.7, 9, 10, 11, 172-6, 247, 251, 252, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Копію постанови вручити ОСОБА_1 та прокурору.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, щодо якої її винесено, а також прокурором, виключно у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу, шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя О.В.Корман