Провадження № 33/801/35/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Курбатова І. Л.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В.,

розглянувши за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 031204 від 08 жовтня 2020 року водій ОСОБА_1 08 жовтня 2020 року о 01 год 25 хв у м. Вінниці по вул. В. Порика, 28 керував транспортним засобом Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови); від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2020 року визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, пославшись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що судом першої інстанції порушено його право на захист, оскільки він не отримував судові повістки та не був присутнім в судовому засіданні під час розгляду справи. Суд першої інстанції не врахував, що поліцейськими було порушено порядок огляду його на стан сп`яніння, оскільки на місці зупинки у присутності свідків було проведено його огляд за допомогою Драгера, який показав результат 0 проміле. Проте, працівники поліції з таким результатом не погодились, пославшись на почервоніння його очей. У зв`язку з тим, що Драгер показав 0 проміле алкоголю в його крові, він відмовився від проведення лабораторних досліджень його біологічних зразків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно з пунктом 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 031204 від 08 жовтня 2020 року - водій ОСОБА_1 08 жовтня 2020 року о 01 год 25 хв у м. Вінниці по вул. В. Порика, 28 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови; від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 2).

За правилами частин 1 і 2 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Так згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6). Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (пункт 7). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8).

З огляду на викладене, оскільки за змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння особи, яка керує транспортним засобом, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того чи перебуває водій у стані сп`яніння чи ні, апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що поліцейськими було порушено порядок огляду його на стан сп`яніння, оскільки на місці зупинки у присутності свідків було проведено його огляд за допомогою Драгера, який показав результат 0 проміле; проте, працівники поліції з таким результатом не погодились, пославшись на почервоніння його очей; та у зв`язку з тим, що Драгер показав 0 проміле алкоголю в його крові, він відмовився від проведення лабораторних досліджень його біологічних зразків, є безпідставними та не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано подію, що мала місце при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 031204 від 08 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_1 , який витребувано за клопотанням ОСОБА_1 , яке він зазначив в апеляційній скарзі.

На відеозаписі з нагрудної камери поліцейського зафіксовано, зокрема, що поліцейський неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився у присутності двох свідків і заявляв, що у нього незаконно вилучили посвідчення водія. В ході розмови із поліцейським ОСОБА_1 заявив, що він не поїде в лікарню для огляду і не буде проходити огляд за допомогою Драгера, оскільки він випив Ред Бул, у зв`язку з чим буде позитивний результат на стан алкогольного сп`яніння. В ході оформлення протоколу про адміністративне правопорушення працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права. Після складання протоколу зачитав його зміст та запропонував ОСОБА_1 підписати протокол, від чого останній відмовився.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції прав ОСОБА_1 на захист, оскільки він не отримував судові повістки та не був присутнім в судовому засіданні під час розгляду справи, правильних висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Як свідчать матеріали справи судові повістки про виклик в судові засідання, призначені на 18 листопада 2020 року та на 01 грудня 2020 року, суд першої інстанції завчасно надсилав ОСОБА_1 за адресою місця проживання (перебування), зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 031204 від 08 жовтня 2020 року: АДРЕСА_2 . Рекомендоване відправлення № 141 повернулось до суду не врученим із зазначенням причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Як свідчать матеріали справи під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 про те, що розгляд адміністративної справи відносно нього відбудеться у Вінницькому міському суду за викликом, що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 031204 від 08 жовтня 2020 року, зміст якого ОСОБА_1 було зачитано поліцейським, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського.

Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення саме ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції адресу місця проживання (перебування): АДРЕСА_2 , і саме на цю адресу судом першої інстанції надсилались повістки про виклик до суду.

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, за умови добросовісного ставлення до виконання своїх процесуальних обов`язків у разі зміни місця проживання ОСОБА_1 зобов`язаний був повідомити суду першої інстанції нову адресу, за якою йому слід надсилати повістки про виклик до суду, враховуючи, що працівники поліції повідомили його про те, що розгляд справи відбудеться у Вінницькому міському суді Вінницької області.

Зважаючи на скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, визначені ст. 277 КУпАП, а також на визначені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , який ухилявся від одержання повісток про виклик до суду, які були направлені йому судом першої інстанції на вказану ним поліцейському адресу місця проживання, що свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності.

Отже доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи судом першої інстанції в даному випадку не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджено сукупністю зібраних у справі доказів, які є належними, допустимими та узгоджуються між собою, а його відсутність в судовому засіданні жодним чином не вплинула на доведеність його вини у вчиненому правопорушенні та правильність накладення адміністративного стягнення.

Таким чином апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно; вина ОСОБА_1 доведена повністю, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області 01 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська