Справа № 658/957/21
провадження № 3/658/538/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. Каховка Херсонської області

Суддя Каховського міськрайонного суду Херсонської області Марків Т.А., за участю секретаря судового засідання Ганжевої В.Г., адвоката Кубатко-Писаренко Ю.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , у відкритому судовому засіданні, розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 Каховського РВП ГУНП в Херсонській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Баурчі Чадир-Аунгського району, Молдова, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, працюючого на посаді інженера у ТОВ «Агротек-інвест», адреса реєстраційного обліку: АДРЕСА_1 (адреса місця фактичного проживання: АДРЕСА_2 ),

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

07 березня 2021 року приблизно о 21.00 год. у АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 умисні дії психологічного характеру, які полягали в сильному грюканні у вхідні двері, висловлюванні образ та погроз розправою відносно потерпілої, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в учиненому правопорушенні не визнав. Пояснив, що з потерпілої перебуває в зареєстрованому шлюбі, проте протягом тривалого часу однією сім`єю не проживає. Між подружжям постійно виникають конфлікти щодо його участі у вихованні їх спільного сина. 07 березня 2021 року в вечірній час вирішив відвідати дитину привезти сину подарунок. Зателефонував дружині з метою домовитися про зустріч з дитиною, проте остання категорична заперечувала таку можливість, між ними знову виник конфлікт, під час якого потерпіла висловлювала в його бік погрози та образи. Незважаючи на це приїхав до місця проживання потерпілої та дитини, постукав у вхідні двері та, оскільки йому ніхто не відчинив, залишив пакунок з подарунком біля квартири. Жодних протиправних дій відносно потерпілої не вчинював, зокрема в двері не грюкав, громадській спокій не порушував, не погрожував та не ображав ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Як встановлено п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В діях ОСОБА_1 наявні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру (погрози, образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого), що повністю підтверджується:

-поясненнями, наданими в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_2 , яка повідомила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , проте однією сім`єю з ним не проживає. Подружжя перебуває в неприязних відносинах. 07 березня 2021 року приблизно о 21.00 год. до будинку за місцем її проживання прийшов ОСОБА_1 , голосно грюкав у вхідні двері, викрикував образи та погрози. Вона дуже перелякалася, що він зайде в приміщення, застосує відносно неї фізичне насильство, забере проти її волі сина. Дії ОСОБА_1 продовжував протягом тривалого часу, ними він також перелякав малолітнього сина подружжя ОСОБА_3 . У зв`язку із цим вона зателефонувала матері, повідомила про подію та попросила викликати поліцію. По приїзду працівників поліції ОСОБА_1 вже будинок покинув;

-поясненнями свідка ОСОБА_4 , відповідно до яких 07 березня 2021 року в вечірній час їй зателефонувала її донька ОСОБА_2 . Остання плакала, була дуже перелякана, просила викликати поліцію, повідомивши що ОСОБА_1 намагається проникнути до квартири. Під час розмови свідок чула сильний грюкіт в двері, гучні агресивні викрики ОСОБА_1 , плач онука. Через це свідок попросила свого чоловіка викликати поліцію;

-поясненнями свідка ОСОБА_5 , згідно з якими він є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , в якій проживають його донька та онук. Після виникнення неприязних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , свідок заборонив останньому відвідувати вказану квартиру. 07 березня 2021 року ввечері його дружині ОСОБА_4 зателефонувала донька ОСОБА_2 та попросила викликати поліцію. З цієї розмови знає, що ОСОБА_1 намагався зайти до квартири, яка належить на праві власності свідку, при цьому погрожував потерпілій та ображав її. У зв`язку із цим свідок викликав поліцію.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів вказані докази суд не вбачає.

Свідок ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомили, що на момент інциденту між подружжям в приміщеннях будинку АДРЕСА_4 не перебували та обставини конфлікту не бачили й не чули.

Твердження ОСОБА_8 про те, що в такий спосіб він намагався реалізувати своє право на спілкування з семирічною дитиною, суд (враховуючи пізній час доби, заборону потерпілої й власника житла, обраний спосіб для реалізації такого права) до уваги не приймає.

Накладаючи стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд вважає, що виховання правопорушника можливе застосуванням відносно нього адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у виді штрафу, що відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 24, 33 35, 40-1,

173-2, 268, 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності, застосувавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 170 грн. (розрахунковий рахунок UA0021199, код платежу 21081100, , МФО 899998, одержувач УК у Каховському районі, банк одержувача КазначействоУкраїни (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, код отримувача (за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, р/р UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 судовий збір).

Постанова може бути оскаржена.

Апеляція на постанову подається протягом десяти днів з дня її винесення до Херсонського апеляційного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Суддя Т.А. Марків