Харківський районний суд Харківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року смт. Покотилівка

Справа № 635/1733/21

Провадження № 3/635/806/2021

Суддя Харківського районного суду Харківської області Карасава І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130, частиною 4 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

Рух справи

До Харківського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №024869 від 22 лютого 2021 року відносно ОСОБА_1 щодо скоєння правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

До Харківського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №024868 від 22 лютого 2021 року відносно ОСОБА_1 щодо скоєння правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 121 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 січня 2021 року вищевказану справу передано в провадження судді Карасави І.О.

Згідно постанови Харківського районного суду Харківської області від 31 березня 2021 року вищевказаний матеріал відносно ОСОБА_1 був об`єднаний в одне провадження за №635/1733/21.

В судових засіданнях інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності представляли адвокат Шеленін А.І. та адвокат Тарусіна Я.М.

19.05.2021 року у судове засідання ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином. У день судового засідання, тобто 19.05.2021 року від ОСОБА_1 та його представників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до канцелярії суду надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Слід зауважити, що справа про адміністративне правопорушення надійшла в провадження суду 05 березня 2021 року, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений 22.02.2021 року, строк накладення адміністративного стягнення спливає 22 травня 2021 року.

Суддею неодноразово призначались судові засідання з розгляду вказаного матеріалу, про що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також її захисники своєчасно та належним чином повідомлялися про місце і час розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 277-2 КУпАП.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи, розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 та його представників про відкладення розгляду справи, оскільки в попередньому судовому засіданні в якому брав участь ОСОБА_1 та його захисники були з`ясовані усі обставини справи, вислухані особисті пояснення ОСОБА_1 та його захисників, допитані свідки, досліджені докази, вирішені заявлені клопотання, а строк накладення адміністративного стягнення спливає 22 травня 2021 року. Вважає таки дії спрямовані на затягування та перешкоджання розгляду справи в розумний строк.

З огляду на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (постанова ВС від 15 травня 2019 року у справі № 0870/8014/12), з метою не уникнення від відповідальності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відповідно до статті 268 КУпАП.

Встановлені обставини при розгляді справи щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП та мотиви суду

Суд дослідивши матеріали справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у відповідності до положень статті 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно з частини 2 статті 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями частини 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, щодо керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі Порядок), визначено процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно частини 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких й узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Суд ретельно розглянув усі аргументи та докази, які містилися в матеріалах справи та надані стороною захисту, дійшов до наступних висновків.

Під час розгляду справи судом встановлені наступні обставини: 22 лютого 2021 року о 22 годині 35 хвилин в Харківській області Харківському районі, смт. Покотилівка, вул. Харківська, буд. 21 ОСОБА_1 , керував транспортним засобом МАN реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом KRONE ADKD реєстраційний номер НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, розширені зірниці очей, тремор пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Так, у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він вину не визнає, наркотичні засоби не вживав, вживав лише лікарський препарат « ОСОБА_4 », оскільки має захворювання та групу інвалідності. Також повідомив, що йому лише один раз запропонували працівники поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі на, що він відмовився. Пояснив, що коли приїхав його знайомий ОСОБА_5 та роз`яснив йому його права, то він погодився пройти медичний огляд, разом з тим працівники поліції на той час вже склали протокол про адміністративне правопорушення.

Вищевказані пояснення не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду з огляду на наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення(а.с.1), вбачається, що працівники Національної поліції виявили у водія ОСОБА_1 наступні ознаки наркотичного сп`яніння: порушення мови, розширені зіниці очей, тремор пальців рук. Вищевказані ознаки наркотичного сп`яніння також були підтверджені під час дослідження у судовому засіданні відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, а також відображені у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 22.02.2021 року(а.с.2).

Судом встановлено, що з протоколу про адміністративне правопорушення від 22.02.2021 року(а.с.1) слідує, що водій ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків. Свідками згідно протоколу про адміністративне правопорушення є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . В протоколі у відповідній графі міститься підпис свідків, а також до матеріалів додані письмові поясненні свідків від 22.02.2021року.(а.с.3-4), з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНЛ ХОР ОНД відмовився.

В судовому засіданні були досліджені відеофайли, які містилися на DVD-R диску, доданого до матеріалів справи. Під час дослідження відеофайлів судом було встановлено, що файли, які містилися у папці 1919, а саме: №1 - , №2 НОМЕР_3 , №3 - та №4 , не відносяться до матеріалів справи щодо притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП. Тому суд, враховує аргументи сторони захисту у цій частині та визнає вищевказані файли, які містяться на DVD-R диску як неналежний доказ. Усі інші файли, які містяться у папці 1212 та 2339 на DVD-R диску, який був досліджений в судовому засіданні є належними та допистумими доказами.

Крім того, під час дослідження у судовому засіданні відеозапису, судом було встановлено, що водію ОСОБА_1 працівниками поліції була роз`яснена процедура проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, названі виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а також передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Також під час дослідження у судовому засіданні відеозапису судом встановлено, що працівники поліції в присутності двох свідків водію ОСОБА_1 неодноразово пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я КНЛ ХОР ОНД на, що водій в категоричній формі неодноразово відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

За клопотанням сторони захисту, в судове засідання були викликані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив, той факт, що 22 лютого 2021 року водію ОСОБА_1 були роз`яснені його права та він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Також свідок ОСОБА_6 повідомив суду, що разом з ним був присутній другий свідок - ОСОБА_7 , його знайомий, в присутності якого водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Також підтвердив, що дійсно разом зі свідком ОСОБА_7 підписували особистим підписом письмові пояснення, де зазначено, що він підтверджує факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Таким чином судом встановлено, що покази свідка ОСОБА_6 повністю збігаються з письмовими поясненнями, які містяться в матеріалах справи (а.с. 3) та підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до рапорту поліцейського(а.с.5) зазначено, що після зупинки транспортного засобу, в якому не працювали габаритні вогні в темну пору доби та під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , були виявлені наступні ознаки наркотичного сп`яніння: порушення мови, розширені зіниці очей, тремор пальців рук. Пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків.

Суд враховує, що рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення(позиція ВС КАС у справі №524/5741/16-а, постанова від 20.05.2020), але разом з тим суд приймає до уваги, що вказаний рапорт за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейський інформує керівництво про законність та обґрунтованість дій поліцейських під час встановлення обставин, які стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить данні, які повністю узгоджуються з іншими доказами по справі та доповнюють їх, зокрема з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а.с.2), в якому зазначені ознаки стану наркотичного сп`яніння, які були зазначені в рапорті.

Таким чином, усі наведені та досліджені судом докази є достатньо вагомими, чіткими і узгоджених між собою та жодним чином не спростовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з вищенаведеним, суд не приймає доводи сторони захисту, а також твердження ОСОБА_1 , що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог статті 256 КУпАП, а також у присутності двох свідків.

Суд дійшов висновку, що процедура, яка передбачена вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, була дотримана.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується та вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставлять йому у провину повністю доведена належними та допустимими доказами.

За таких обставин, враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо застосування критеріїв доведення «поза розумним сумнівом», суд дійшов до висновку, що у діях ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення передбачений частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки останній порушив пункт 2.5 ПДР.

Щодо заявленого захисником клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення суд зазначає, що на підставі вищевикладеного не вбачає правових підстав для його задоволення, оскільки в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до вимог частини 1 статті 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Таким чином, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суд застосовує редакцію частини 1 статті 130 КУпАП, яка діяла під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно зі статтею 38 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніше трьох місяців з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні три місяці з дня його виявлення.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені у статті 33 КУпАП та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Встановлені обставини при розгляді справи щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за частиною 4 статті 121 КУпАП та мотиви суду

Під час розгляду справи судом встановлені наступні обставини: 22 лютого 2021 року о 21 годині 30 хвилин у Харківській області, Харківському районі на трасі М-18, 12 км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом МАN реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом KRONE ADKD реєстраційний номер НОМЕР_2 у якого в темпу пору доби не працювали задні габаритні ліхтарі, при цьому дане правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги пункту 31.6 Правил дорожнього руху.

Положеннями частини 4 статті 121 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою статті 121 КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 121 КУпАП, передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно п. 31.6. ПДР забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується та вина повністю доведена належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №249378 від 12 грудня 2020 року, який складений у максимальній відповідності з вимогами статті 256 наведеного Кодексу та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР; довідкою відповідно до якої вбачається, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП(а.с.3), постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері ДТП, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3431417(а.с.4) відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні, який визнав свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні, яке ставлять йому у провину.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях складу правопорушення.

За таких обставин, враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо застосування критеріїв доведення «поза розумним сумнівом», суд дійшов до висновку, що у діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статтею 121 КУпАП.

Щодо накладення адміністративного стягнення

Відповідно до вимог статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Стаття 27 КУпАП встановлює, що штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян і посадових осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України

За таких обставинах, суд вважає необхідним та достатнім для виховання притягуваного та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною другою статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що уразі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збору розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 130, 248, 251, 252, 268, 277, 280, 283, 287, 288, 289 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною частиною 1 статті 130, 4 статті 121 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.

Суддя: І.О. Карасава