Справа № 339/416/20 23
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2021 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, одружену, на утриманні одна неповнолітня дитина,
за ч.1 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
якій роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 20 листопада 2020 року о 11 год. 25 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «Копійочка» по АДРЕСА_2 , таємно викрала з полиці магазину засоби косметики на суму 228 грн. 64 коп.
В судовому засіданні 30.12.2020року ОСОБА_1 вину не визнала та вказала, що 20 листопада 2020 року дійсно перебувала в магазині «Копійочка» з метою покупки товарів для себе і дитини. Оглядаючи товари, які хотіла придбати, тримала їх в руках і не клала в корзину, якою всі користуються в зв"язку з пандемією. Того дня вона купила маски для обличчя, дитині машинку,олівець для брів, памперси та інший товар на суму 600 -700 грн. розрахувалася біля каси та пішла додому. 30 листопада 2020 року вона з мамою прийшла знову в цей магазин з метою здійснення покупок. Розрахувавшись біля каси за куплений товар, вона не змогла вийти з магазину, оскільки продавець випустила людей і закрила магазин, а їй повідомила про те, що вона не вийде з магазину через те, що раніше 20 листопада 2020року викрала товар: помаду, косметику, маску, повідомивши її про те, що є відео і про виклик поліції-охорони. Вона заперечувала цьому, плакала та просила відпустити, оскільки залишила маленьку дитину з 80 річною бабусею, яка хворіє (тиск). Вона планувала що буде в магазині для здійснення покупок 30хв., а поліція- охорони затримала її більше, ніж на 1.5 год. При цьому, вимагали надати свої дані, в протилежному випадку погрожували їй, що одягнуть кайданки і заберуть в поліцію. З приводу неправомірних дій працівників охорони вона звернулася із заявою в поліцію, однак про результати рішення по заяві її не повідомляли. Ніякої крадіжки 20 листопада 2020 року не вчиняла, навпаки, придбала товар на 600 грн., розрахувавшись за нього. Вважає, що у магазині виявлено недостачу, яку вирішили списати на неї.
В судові засідання, призначені на 30 грудня 2020року та 15 січня 2021 викликалася ОСОБА_2 , директор магазину «Копійочка», за адресою, яку вона вказала в своїх письмових поясненнях, однак на виклик суду не з"явилася ( а.с. 9, 13).
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд прийшов до наступного висновку.
Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, іншими доказами.
При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту.
Досліджуючи всі наявні докази, суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степеня підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.
З матеріалів адміністративної справи вбачається, що доказами на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 51КУпАП є:
- протокол про адміністративне правопорушення від 15 грудня 2020 року ВАБ 044011, з якого вбачається, що 20 листопада 2020 року о 11 год. 25 хв. ОСОБА_1 перебуваючи в магазині «Копійочка», що по АДРЕСА_2 таємно викрала з полиці магазину засоби косметики на суму 228 грн. 64 коп.
У якому ОСОБА_1 виклала власноручні поянення « з протоколом не згідна» (а.с.1);
- протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 01 грудня 2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 , як директор магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », просить притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка 20 листопада 2020 року в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 вчинила крадіжку на загальну суму 228.64 грн. Даний факт протиправних дій зафіксовано на відео носіях (а.с.3);
- письмові пояснення ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 20 листопада 2020 року в кінці робочого дня побачили недостачу товару. Переглянувши відео з камер відео спостереження, побачила, що невідома особа вчинила крадіжку на суму 228 грн. 29 листопада 2020 року в приміщення магазину «Копійочка» зайшла та сама особа, яка викрала 20 листопада 2020 року товар. Працівники магазину затримали дану особу, але ОСОБА_1 , яка відмовилася відшкодувати збитки. Просить притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і відшкодувати завдані збитки (а.с.4);
-інвентеризаційна відомість №258 від 20 листопада 2020 року на суму 228. 64 грн. (а.с.6).
- відеоматеріал, зокрема на файлі 1 зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуває в приміщенні магазину з товаром в руках.
На файлі №2 знаходить фотографія двох осіб, одна з яких ОСОБА_1 тримає корзину з товаром в руці та в іншій руці тримає також товар.
На файлі №3 відображено особу, за одягом схожу на ОСОБА_1 , яка повернута спиною до камери, переглядає товар та повертає на поличку.
Однак о 11 год. 25 хв. 20 листопада 2020 року вказана особа перебуває у відділі білизни до 11 год. 27 хв. 47 с.
На файлі №4 зафіксовано, як ОСОБА_1 о 11 год. 22 хв. 44 с. підходить до каси, викладає товар і розраховується за товар і о 11 год. 34 хв 35 с. виходь з магазину.
На файлі №5 зафіксовано, як ОСОБА_1 перебуває у відділі косметики, оглядає товар та повертає його на полицю о 11 год. 24 хв.28 с. та виходить з вказаного відділу (а.с.5).
Стаття 51 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливість і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Згідно ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Таким чином, обов`язковою умовою для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повинно бути встановлення наявності її вини.
Підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення.
Зі змісту протоколу вбачається, що 20 листопада 2020 року о 11 год. 25 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «Копійочка», по вул. Франка, 8/1 м.Болехів Івано-Франківської області, таємно викрала з полиці магазину засоби косметики на суму 228 грн. 64 коп.
У протоколі ОСОБА_1 виклала власноручні поянсення: « з протоколом не згідна».
У вказаному протоколі не зазначення переліку викраденого товару та у графі «потерпілий» таку особу не вказано, що є порушенням Наказу МВС № 1376 від 06.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції».
Згідно ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.
Потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Потерпілого може бути опитано як свідка відповідно до ст. 272 цього Кодексу.
Однак, всупереч зазначеним вище вимогам закону, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено дані про потерпілого (потерпілих), щодо якого (яких) вчинено протиправні дії.
Із заявою про факт вчинення крадіжки 20.11.2020року директор магазину ОСОБА_2 звернулася тільки 01.12.2020року, вказуючи про те, що 20.11.2020року в кінці робочого дня виявила нестачу товару ( а.с.4).
Однак, потерпілою стороною не надано відомостей про результати переобліку товарів, на підставі даних якої встановлено нестачу викраденого товару.
Крім того, директор магазину ОСОБА_2 не була допитана у якості свідка, особою яка складала протокол.
Окрім того, надаючи 01.12.2020року письмове пояснення та заяву про вчинення крадіжки, ОСОБА_3 вказує на те, що крадіжку вчинила ОСОБА_1 , що підиверджується матеріалами відеофіксації.
Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення складено тільки 15.12.2020року, в порушення строків, передбачених ст.254 КуПАП, згідно якої такий протокол у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Отже, протокол, який складений із зазначеними вище порушеннями та містить заперечення від ОСОБА_4 не може слугувати належним доказом її винуватості у вчиненому.
Оскільки ОСОБА_1 заперечувала факт крадіжки, а тому доказуванню підлягає, факт дрібного викрадення чужого майна.
Єдиним доказом, який би міг засвідчити факт вчинення крадіжки, як зазначено в протоколі і в письмових поясненнях ОСОБА_2 , директора магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », є матеріали відеофіксації.
Разом з тим, з відеоматеріалів, наявних в матеріалах справи, не зафіксовано, як ОСОБА_1 викрадає товар, а тільки зафіксовано лише факт того, як вона рухається торговим залом та нахиляється до полиць, вибираючи товар .
Сам факт перебування ОСОБА_1 в магазині та огляду і придбання товарів із-за обставин, встановленим судом, не доводить дрібного викрадення чужого майна.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).
Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.
ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 7 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Тобто доказуванню підлягає, серед іншого, факт дрібного викрадення чужого майна.
Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, матеріали даної справи не містять доказів, що ОСОБА_1 вчинила дрібне викрадення чужого майна, тобто не доведено її вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1ст.51 КУпАП, у поза розумний сумнів.
Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Отже, суд, дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП, оскільки в її діях не доведено факту дрібного викрадення чужого майна.
У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, ч.1 ст.51 КУпАП, керуючись ст.283, 284 КУпАП ,-
П О С Т А Н О В И В :
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Головенко О.С.