Провадження № 3/263/3923/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕНМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Хараджа Н.В., при секретарі Зарудній А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И ЛА:

18 жовтня 2021 року на адресу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ГП № 134443 від 06.10.2021 року, ОСОБА_1 06.10.2021 о 11 год. 30 хв., перебуваючи в громадському місці, а саме у приміщенні Донецької обласної прокуратури, за адресою: м. Маріуполь, Центральний район, вул. Університетська, на першому поверсі, виражався на адресу гр. ОСОБА_2 нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 21 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, пояснень чи зауважень на протокол про адміністративне правопорушення від останнього не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, розглядається протягом доби.

Велика Палата Верховного Суду у п. 42 своєї постанови від 11 лютого 2021 року у справі № 11-1219сап19 зазначила, що у межах відповідного провадження особі має бути забезпечено можливість реалізувати гарантовані статтею 6 Конвенції права на захист цивільного права (у широкому тлумаченні цього поняття, яке застосовується ЄСПЛ), а також під час розгляду справи щодо висунутого проти неї обвинувачення з точки зору Конвенції (зокрема, у тих випадках, коли це правопорушення спричинило для особи покарання, яке за своїм характером і за ступенем суворості належить, як правило, до «кримінальної» сфери).

Також згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 1-34/2010 (пункти 4.1, 4.2) адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання. В свою чергу судом було вжито всіх передбачених законодавством України заходів для забезпечення прав ОСОБА_1 .

Разом з тим, вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 , намагається затягнути розгляд справи з метою перешкоджання ухваленню несприятливого для себе судового рішення, використовуючи надані йому процесуальні права всупереч інтересам забезпечення справедливого та неупередженого правосуддя у розумний строк. За своєю суттю дії, спрямовані на зловживання процесуальними правами, хоч і виглядають як дії, спрямовані на повне та всебічне дослідження обставин справи або захист порушеного права стороною процесу, однак по суті вони направлені на деструктивність судового розгляду чи обмеження (утруднення) сторони в реалізації прав та виконанні обов`язків.

Факт адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративні правопорушення, протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 134443 від 06.10.2021 року, заявою, письмовими поясненнями, рапортом та відеозаписом.

Згідно з диспозицією статті 173 КУпАП об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Об`єктом дрібного хуліганства є відносини громадського порядку, суспільної моралі та людської гідності. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є місце його вчинення, а саме громадське місце.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

З об`єктивної сторони дрібне хуліганство передбачає нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До поняття «інші подібні дії» в диспозиції ст. 173 КУпАП віднесено такі прояви дрібного хуліганства, як:

- насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком;

- безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками, лихослів`я по телефону;

- співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей;

- вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів;

- ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час;

- публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях;

- поява у громадському місці в оголеному вигляді;

- самовільне без потреби зупинення комунального транспорту;

- нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту;

- неправдиве повідомлення про смерть родичів, знайомих, якщо це не потягло тяжких наслідків;

- грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них;

- знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-не-будь майна у незначних розмірах;

- зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів;

- умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.

Способами вчинення хуліганських дій, що посягають на моральність, можуть бути: слово, жест, руйнування, підпал, шумові ефекти тощо.

З урахуванням наданих доказів, умисно виражався на адресу гр. ОСОБА_2 нецензурною лайкою, чим порушено громадський порядок, слід відносити до хуліганських дій. Таким чином судом встановлені ознаки вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, у його діях наявні всі ознаки складу правопорушення та відповідність диспозиції статті, за якою він притягується до відповідальності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 173 КУпАП, представлені докази підтверджують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, у встановленому порядку такі не спростовані.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, яке відноситься до порушень громадського порядку і безпеки, що безпосередньо впливає на безпеку і здоров`я людини; особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, з урахуванням особи правопорушника, обставин даної справи, в тому числі відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вбачаю в його діях склад адміністративного правопорушення і вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, вважаючи, що такий вид адміністративного стягнення забезпечить мету адміністративного стягнення у відповідності зі ст. 23 КУпАП та буде стимулювати у майбутньому ОСОБА_1 до правомірної поведінки.

Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП судовий збір покладається на особу, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 23, 33, 173, 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя: Н.В. Хараджа