Дата документу 11.05.2021 Справа № 554/4138/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 травня 2021 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., при секретарі Кіяшко К В., за участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, РНОКПП та інші відомості щодо особи ініціатором складення протоколу не надані,

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Відповідно до протоколу Серії АА № 648845 від 26 квітня 2021 року слідує, що ОСОБА_1 близько 16 год. 30 хв., у м. Полтаві по вул. Соборності, 42, порушив правила щодо карантину людей, а саме керував транспортним засобом Рута 25 д. н. з. НОМЕР_1 та здійснюючи регулярні перевезення на міському маршруті № 38 «Огнівка- Інститут зв`язку» перевозив пасажирів в кількості 18 осіб, при цьому 2 особи не віднесені до працівників підприємств, установ, організацій, що віднесені до об`єктів критичної інфраструктури та які не мали перепусток (довідок), виданих за місцем роботи, прикладання праці або органами місцевого самоврядування за місцем проживання чи роботи, чим порушив підпункт 4.2 протоколу Регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій Полтавської області № 9/2021 від 15 квітня 2021 року та підпункт 11 пункту 3-5 постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 9 грудня 2020 року № 1236 що, на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Відповідно до ч. 1 ст. 44-3 КУпАП відповідальність за нею наступає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні не визнав, та пояснив, що він перевозив допустиму кількість пасажирів, які пред`являли відповідні довідки при вході до транспортного засобу. У зміст довідок він не вчитувався, оскільки не уповноважений перевіряти їх належність.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Так, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Диспозиція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України"Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тобто дана норма носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих незаконних діянь, які врегульовані законодавством України.

При цьому, Акт законодавства це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, суб`єктом прийняття (або санкціонування) якого є парламент як законодавчий орган державної влади.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення Серії АА № 648845 від 26 квітня 2021 року слідує, що ОСОБА_1 близько 16 год. 30 хв., у м. Полтаві по вул. Соборності, 42, порушив правила щодо карантину людей, а саме керував транспортним засобом Рута 25 д. н. з. НОМЕР_1 та здійснюючи регулярні перевезення на міському маршруті № 38 «Огнівка- Інститут зв`язку» перевозив пасажирів в кількості 18 осіб, при цьому 2 особи не віднесені до працівників підприємств, установ, організацій, що віднесені до об`єктів критичної інфраструктури та які не мали перепусток (довідок), виданих за місцем роботи, прикладання праці або органами місцевого самоврядування за місцем проживання чи роботи, чим порушив підпункт 4.2 протоколу Регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій Полтавської області № 9/2021 від 15 квітня 2021 року та підпункт 11 пункту 3-5 постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 9 грудня 2020 року № 1236 що, на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Враховуючи, що ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, при розгляді такої категорії справ, ініціатором його складання, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення; норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано.

Підпунктом 4.2 протоколу Регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій Полтавської області № 9/2021 від 15 квітня 2021 року визначено, що перевезення працівників підприємств, установ, організаці, віднесених до об`єктів критичної інфраструктури (медичний персонал лікувальних установ, працівники підприємств життєзабезпечення, органів внутрішніх справ, прокуратури, суду, управління служби безпеки України, збройних сил України, закладів освіти та осіб, що супроводжують вихованців навчальних закладів здійснюється за перепусткам (довідками), виданими за місцем прикладання праці, а також виданими органами місцевого самоврядування за місцем проживання (роботи) на маршрутах, відповідно до схем, розкладу рухурохроблених та узгоджених перевізниками усіх форм власності та організаторами (замовниками) з обов`язковим встановленням організації перевезень виключно в часових інтервалах з 06 год до 10 год. та з 16 год. до 19 год.

Підпунктом 11 пункту 3-5 постанови КМУ № 1236 від 9 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» передбачено, що, на території регіонів на яких установлений «червоний» рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови забороняється за окремим рішенням регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним та залізничним транспортом у межах відповідних регіонів, крім транзитних перевезень.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вказаний протокол не містить відомостей про те, чи були поліцейським, при його складанні, враховані пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 ініціатором складення протоколу долучено відеозапис бодікамери поліцейського ВІ 0028, тоді як протоколі зазначено - ВІ 00028, що не може сприйматися судом як належний та допустимий доказ у справі.

Ініціатором складення протоколу не надано доказів, які б підтверджували, що особа, відносно якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, являється суб`єктом його вчинення в розумінні ст. 44-3 КУпАП.

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

Таким чином, ініціатором складення протоколу на підтвердження винуватості ОСОБА_2 не надано будь-яких доказів того, що правопорушення, яке йому інкримінується, було ним вчинено.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v.Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Сам Протокол має суттєві недоліки у ньому, зокрема, суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки не розкрито суть порушення відповідно до вимог закону, а лише констатовано факт його вчинення, не зазначено, що саме порушив ОСОБА_1 що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у справі відсутні достатні, допустимі та безсумнівні докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі, яким визначаються межі даного судового розгляду, а отже склад вказаного правопорушення в діях ОСОБА_1 відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Г. Савченко