Справа № 755/8253/21
Провадження №: 3/755/4864/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" серпня 2021 р. суддя Днiпровського районного суду м. Києва Марченко М.В., при секретарі Яценко Т.С., за участю адвоката Сікорського О.Ф. розглянувши справу про адмiнiстративне правопорушення, що надiйшла з управління патрульної поліції в м.Києві, про притягнення до адмiнiстративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України, проживаючого за

адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 28.04.2021 року, о 15 годин 15 хвилин, керував автомобілем марки «Рено Меган», державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вулиці Здолбунівська та Дніпровська Набережна у м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, від огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав. При цьому пояснив, що 28 квітня 2021 року о 14 годині 40 хвилин, керував автомобілем марки «Рено Меган», державний номерний знак НОМЕР_1 . На перехресті вулиці Здолбунівська та Дніпровська Набережна у м. Києві був зупинений працівниками патрульної поліції за порушення Правил дорожнього руху, а саме за керування автомобілем будучи не пристебнутим паском безпеки. Після цього, працівники патрульної поліції запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що він погодився та разом з працівниками патрульної поліції вони поїхали до медичного закладу по вулиці Петра Запорожця у місті Києві. Однак, у зв`язку з наявністю великої черги в даному медичному закладі для проходження огляду на стан сп`яніння, та у зв`язку з тим, що у нього було не було часу, він повідомив працівникам патрульної поліції про те, що він не може більше чекати на проходження огляду. Після чого, працівники поліції запросили двох свідків у присутності яких він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Разом з тим, ОСОБА_1 зазначив, що він не керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 28.04.2021 року йому зателефонував ОСОБА_1 повідомив, що його зупинили працівники патрульної поліції та склали протокол про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим ОСОБА_1 попросив його приїхати забрати автомобіль ОСОБА_1 , при цьому до прибуття на місце події, він надіслав засобами телефонного зв`язку копію свого посвідчення водія. В той час коли він приїхав, то працівників поліції вже не було. На прохання ОСОБА_3 він сів за кермо його автомобіля та відігнав автомобіль на зазначене ОСОБА_3 місце.

Так, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Системний аналіз положень КУпАП свідчить про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є частиною національного законодавства та яку національні суди повинні враховувати при розгляді справ (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV та ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України»).

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» від 30.05.2013 та «Карелін проти Росії» від 20.09.2016), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення,

У рішенні по справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» від 14.03.2002 ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь (ст.62 Конституції України).

Вивчивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , пояснення свідка ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі та дослідженими судом доказами, а саме: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 28.04.2021 року, відеозаписом з бодікамери, даними, що містяться в поясненнях свідків, іншими матеріалами.

Своїми дiями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст. 283-285 КУпАП, суддя

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні на користь держави.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: