печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7498/21-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва Білоцерківець О.А., за участю секретаря Мамед О.Ю., прокурора Хребтака В.Я., захисника Снігура В.М., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 30.09.2019 будучи звільненим з посади директора Департаменту підготовки та проведення охоронних заходів Управління державної охорони України, яка відноситься до посадових та службових осіб інших державних органів, відповідно до підпункту «и» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 даного Закону, припинивши виконання функцій держави, 24.06.2020 о 16:42 несвоєчасно без поважних причин подав в установленому порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік після звільнення.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 Снігура В.М. зазначив, що у ОСОБА_1 хворіла дружина та не було технічного забезпечення, а саме комп`ютера, за допомогою якого він мав змогу подати вчасно декларацію.

ОСОБА_1 підтримав думку захисника, вину не визнав.

Прокурор у судовому засіданні підтримав викладені в протоколі обставини та просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення та призначити покарання у вигляді штрафу.

Вислухавши пояснення захисника, особи, що притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи, суддя приходить наступного висновку.

Протокол № 90 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, складений 05.02.2021 оперуповноваженим в ОВС 6-го відділу (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Ткачом О.В. відповідає вимогам ст. 255 КУпАП.

Відповідно до матеріалів справи, згідно витягу із наказу Управління державної охорони України від 23.04.2014 № 97-ос ОСОБА_1 призначено на посаду директора Департаменту підготовки та проведення охоронних заходів Управління державної охорони України.

Відповідно до підпункту «и» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові та державні особи інших державних органів є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» Управління державної охорони України є державним правоохоронним органом спеціального призначення, підпорядкованим Президентові України та підконтрольним Верховній Раді України.

У відповідності до статті 1 вказаного Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» на військовослужбовців Управління державної охорони України поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції".

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи військовою посадовою особою Управління державної охорони України, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Відповідно до витягу з наказу Управління державної охорони України - від 30.09.2019 № 687-ОС/дск ОСОБА_1 , директора Департаменту підготовки та проведення охоронних заходів Управління державної охорони України, звільнено з військової служби у запас Служби безпеки України, згідно з підпунктом «г» пунктом 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частиною 1 статті 45 даного Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» військовослужбовці Управління державної охорони України зобов`язані подавати щороку до 1 квітня декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до Закону України "Про запобігання корупції".

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

06.09.2019 року ОСОБА_1 відповідно до абзацу другого частини другої ст. 45 та ст. 52-1 Закону України «Про запобігання України» зобов`язаний був подати наступного року після звільнення декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік та підписався, що положення Закону України «Про запобігання корупції» йому роз`яснені та зрозумілі.

Отже ОСОБА_1 у 2019 році, припинивши діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, у 2020 році зобов`язаний до 01 червня 2020 року подавати в установленому частиною першою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, шляхом особистого заповнення електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подав, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2019 рік (після звільнення), лише 24.06.2020 о 16:42, а отже не своєчасно. Унікальний ідентифікатор документа в Реєстрі - 3b6b030c-905b-4782-b796-fc3db731b810.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 заздалегіть достаменно було відомо про необхідність подати відповідну декларацію до 1 червня2020 року. У ОСОБА_1 існувала реальна можливість виконати свій обов`язок, однак він подав декларацію лише 24.06.2020. Наведене прямо та беззаперечно вказує на усвідомлення ОСОБА_1 характеру та значення своїх дій (бездіяльності).

За таких обставин, оцінивши докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, доведена повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст.34, 35 КУпАП, немає.

Враховуючи наведене, дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу.

Судові витрати необхідно стягнути з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.172-6, 221, 275- 280, 283-287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 судові витрати на користь держави в сумі 454 гривні.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання-3 місяці.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя О.А.Білоцерківець