Справа №443/594/21
Провадження №3/443/310/21
ПОСТАНОВА

іменем України

23 квітня 2021 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 Стрийського РУП ГУ Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на ТОВ Захід Пром Діагностика.

за ч. 2 ст. 123 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 03.04.2021 о 21 год 39 хв по вул. Шевченка, 126, в м. Ходорів Жидачівського району Львівської області, керуючи автомобілем Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 , порушив правила проїзду залізничних переїздів, виїхав на залізничний переїзд при увімкненому забороненому (червоному) сигналі світлофора та звуковому сигналі, чим порушив вимоги п. 20.5 «в» ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Созоник В.В., зазначив, що ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнає повністю та щиро розкаюється.

Окрім того, 23.04.2021 ОСОБА_1 подано клопотання про передачу справи про адміністративне правопорушення до Галицького районного суду Івано-Франківської області за його місцем проживання.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з диспозицією ч. 2 ст.123 КУпАП адміністративним правопорушенням є в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Відповідно до пункту 20.5 «в» Правил дорожнього руху України, рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, крім особистого визнання вини, доведена протоколом серії ААБ № 099133 від 03.04.2021 та наявним у матеріалах справи компакт-диском із відеозаписом, які підтверджуються обставини викладені в протоколі. /а.с. 3,5/.

Вищевикладені докази є належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про передачу справи про адміністративне правопорушення в суд за місцем проживання правопорушника зазначаю наступне.

Суд звертає увагу, що згідно статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Згідно протоколу серії ААБ № 099133 від 03.04.2021 ОСОБА_1 порушив правила проїзду залізничних переїздів, виїхав на залізничний переїзд при увімкненому забороненому (червоному) сигналі світлофора та звуковому сигналі по вул. Шевченка, 126, в м. Ходорів Жидачівського району Львівської області.

Згідно ст. 257 КУпАП, протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

При цьому, відповідно до змісту ст. 257 КУпАП, місце розгляду справи про адміністративне правопорушення визначається особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, яка після його складання, направляє матеріали справи до органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. Аналогічне слідує і з вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 11 червня 2014 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 КУпАП», зокрема, у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч.2ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ (органом поліції).

Отже, орган уповноважений на складення протоколу, вже визначив підсудність, тобто, Жидачівський районний суд Львівської області.

Окремо суд звертає увагу на те, що КУпАП не передбачена можливість передачі справи в інший суд.

Враховуючи вищевикладене в задоволенні клопотання слід відмовити.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 123 КУпАП, яка доведена повністю, а тому відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 123КУпАП у виді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Однак, відповідно до довідки серії 12 ААБ № 844893 ОСОБА_1 встановлена ІІ група інвалідності загального захворювання строком до 01.09.2021.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І, ІІ групи.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, про звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_1 як інваліда ІІ групи.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи про адміністративне правопорушення в суд за місцем проживання правопорушника відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. без оплатного вилучення транспортного засобу.

Звільнити ОСОБА_1 (довідка серії 12 ААБ № 844893 від 04.05.2016) від сплати судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Р.Г. Равлінко