ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/7141/19 Номер провадження 33/814/272/21Головуючий у 1-й інстанції Гусач О. М. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., розглянувши у приміщенні суду в м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 вересня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого: Військова частина НОМЕР_1 , сержант, командир відділення батареї зберігання та транспортування 2-го дивізіону, ІПН НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП,-

в с т а н о в и в:
Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини
Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою судді , сержант ОСОБА_1 05.09.2019 року о 06-00 год. не прибув на територію військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , для виконання службових обов`язків за розпорядженням командира, а прибув лише близько 09-30 год. у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого стану, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала
У принесеній апеляції ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови щодо нього , посилаючись на те , що справу розглянуто без його участі та без належного повідомлення про судове засідання. Копію постанови він також не отримував та дізнався про неї від державного виконавця.

По суті прийнятого щодо нього рішення зазначає , що постанова підлягає скасуванню з постановленням нової про закриття провадження за відсутністю складу адмінправопорушення через те , що на час складання протоколу щодо нього був відсутній особливий стан в державі , що є кваліфікуючою ознакою правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Позиція апелянта в судовому засіданні апеляційного суду
В судове засідання особа , що притягується до адміністративної відповідальності не з`явився , попередньо зазначивши в апеляційній скарзі про розгляд справи за його відсутності.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження
Враховуючи , що особа , яка притягається до адміністративної відповідальності не був присутнім в судовому засіданні в суді першої інстанції , апеляційну скаргу подав у визначений законом строк після отримання копії судового рішення , строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Мотиви суду
Вивчивши матеріали провадження , проаналізувавши норми законодавства , перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з положеннями ч.7 ст.294КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за яке він підданий адміністративному стягненню , за обставин викладених у постанові , є обґрунтованими , відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами , які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема , такими доказами є протокол у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП щодо ОСОБА_1 ; копія рапорта ; копії витягів з наказів; копія висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції від 05.09.2019 ; письмові пояснення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є непереконливими.

В цілому , доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до того , що в Україні в період подій , які йому інкримінуються , був відсутній «особливий період».

Факт перебування на військовій службі , перебування у стані алкогольного сп`яніння, в апеляційній скарзі не оспорюються , не перевіряються зазначені обставини і апеляційним судом.

Що стосується вчинення правопорушення саме в «особливий період» слід наголосити на такому.

За нормативним визначенням об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Указом Президента України від 17 березня 2014 року №303 було оголошено проведення часткової мобілізації. Саме з цим моментом відповідно до норм Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року №3543-ХІІ законодавець пов`язує настання особливого періоду.
Абзацом п`ятим статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року №3543-ХІІ встановлено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з абзацом четвертим статті 1 вищезазначеного Закону завданням мобілізації є, зокрема, здійснення комплексу заходів, спрямованих на переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.
Отже, сама мобілізація не вичерпує завдань особливого періоду, а лише розпочинає його дію. Закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для припинення такого стану, а тому на даний час в Україні діє особливий період.
Вказана правова позиція висловлена у постанові колегії суддів касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 813/1919/18 від 26 вересня 2018 року.

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків не спростовують.

За таких обставин вважаю , що оскільки матеріалами провадження доведено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП , апеляційну скаргу слід залишити без задоволення , а постанову судді - без змін.

Стягнення судового збору підлягає виключенню із постанови судді , оскільки відповідно до п.12 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору як військовослужбовець - у справах , пов`язаних в виконанням військових обов`язків.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 вересня 2019 року за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення , а постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 вересня 2019 року за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП щодо нього-без змін;

Виключити із постанови судді стягнення з ОСОБА_1 судового збору в сумі 384 грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О.Рябішин