Провадження № 3/127/7086/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

27.08.2021 о 04.30 год. по вул. Стрілецькій, 39 в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Mersrdes-Benz, д.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнав та суду пояснив, що напередодні в сина був день народження, він з родиною святкував вдома, однак у подальшому в нього з дружиною виник конфлікт і він сказав, що ночуватиме в автомобілі. Автомобіль був припаркований біля «Зорі». Йдучи до автомобіля, він зателефонував до товариша, з яким у подальшому в автомобілі приблизно до 3-ї ночі пив пиво. Коли товариш пішов додому, він завів автомобіль та ліг спати. Він прокинувся від того, що працівники поліції стукали у двері автомобіля. Він автомобілем не керував. Від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовився, але заперечував факт керування автомобілем.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 її чоловік. 26.08.2021 у сина був день народження і вони святкували в ресторані, після чого приїхали додому і в неї з чоловіком виникла сварка, в ході якої чоловік вийшов з дому і кудись пішов. Автомобіль вони на ніч залишають біля «Зорі», оскільки сусіди заперечують, щоб вони залишали його у дворі будинку. Зранку чоловік прийшов додому і повідомив про те, що на нього оформили матеріали.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він перебуває з ОСОБА_1 у дружніх стосунках. 27.08.2021 біля 22-ї год. до нього зателефонував ОСОБА_1 і запросив випити пиво на парковці біля «Зорі», де той залишає автомобіль. Своє прохання ОСОБА_1 мотивував тим, що посварився з дружиною і ночуватиме в машині. Вони пили пиво приблизно з 23-ї год. по 3-тю год., після чого він пішов додому, а ОСОБА_1 залишився у автомобілі. Коли вони пили пиво, автомобіль перебував у нерухомому стані, двигун автомобіля не заводили.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він з колегою під час патрулювання зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , в якого виявили ознаки сп`яніння і провели його огляд. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 вони помітили на вул. Стрілецькій, а потім прослідували за ним у двір будинку.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , думку захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Бистрицького М.О. дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Вирішуючи питання щодо наявності в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП), суд вважає за доцільне зауважити таке.

З диспозиції статті 130 КпАП випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто зазначеною правовою нормою встановлено альтернативні склади правопорушення: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності в діянні ОСОБА_1 складу зазначеного вище правопорушення, суд вважає за доцільне зауважити таке.

В матеріалах справи наявні результати огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, згідно з яким встановлений факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння 0,50 ‰. Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , його захисник в судовому засіданні не оспорювали. Крім того, зазначена обставина підтверджується і показаннями свідка ОСОБА_3 .

Згідно з реченням першим частини другої статті 266 КпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Слід зауважити, що процедура такого огляду регламентована реченням другим частини другої статті 266 КпАП, зі змісту якого випливає, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Відповідно до приписів реченням третього частини другої статті 266 КпАП матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, реченням першим частини третьої статті 266 КпАП визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як суд вже зазначив вище, ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні не заперечували факту перебування ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння, також не оспорювали дотримання процедури (порядку) проведення огляду ОСОБА_5 на стан сп`яніння. Крім того, суд вважає за доцільне зауважити, що процедура проведення огляду ОСОБА_5 на стан сп`яніння зафіксована на наданому суду відеозаписі з нагрудних камер поліцейських. З оглянутого в судовому засіданні відеозапису випливає, що правові підстави для визнання результатів зазначеного огляду недійсними судом не встановлені.

Разом з тим, ОСОБА_1 та його захисник в судовому засіданні заперечували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, посилаючись на те, що на час зафіксованого на оглянутому в судовому засіданні відеозаписі з нагрудних камер поліцейських огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння автомобіль перебував у нерухомому стані. На підтвердження зазначеної обставини захисник Гурняка М.І. посилався і на показання свідка ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_2 .

Відповідно до роз`яснень, що надані у абзаці третьому пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України (далі ВСУ) № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (далі Постанова № 14) керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У абзаці четвертому пункту 27 Постанови № 14 Пленум ВСУ роз`яснив, що для притягнення до відповідальності за статтею 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Саме тому суд вважає за необхідне вирішити питання доведеності чи недоведеності факту здійснення керування ОСОБА_1 транспортним засобом до здійснення його огляду на стан сп`яніння, про який суд зазначив вище.

Згідно зі статтею 245 КпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту речення першого частини першої статті 251 КпАП випливає, що Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому реченням другим частини першої статті 251 КпАП визначено, що цЦі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_2 , суд враховує, що зазначений свідок в судовому засіданні повідомила, що після сварки з нею ОСОБА_1 кудись пішов і повернувся додому зранку. Про події, які відбувались у час відсутності ОСОБА_1 вдова, вона дізналась від останнього зранку, коли він повернувся додому. Тому суд вважає, що показання свідка ОСОБА_2 не спростовують того, що ОСОБА_1 до зазначеного вище спілкування з поліцейськими керував транспортним засобом.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_3 , суд враховує, що свідок повідомив суду, що він з ОСОБА_1 пив пиво у нерухомому автомобілі останнього. Суд при цьому вважає за доцільне зауважити, що свідок, відповідаючи на питання захисника Гурняка М.О., повідомив, що таке розпивання тривало приблизно з 23-ї год. по приблизно 3-тю год. З протоколу ж про адміністративне правопорушення випливає, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом 27.08.2021 о 04.30 год., тобто після того, як свідок ОСОБА_3 згідно з показаннями останнього пішов додому. Саме тому зазначені показання свідка ОСОБА_3 не можуть бути використані в якості спростування відомостей, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, і мають бути оцінені судом у сукупності з іншими доказами.

Захисник Гурняка М.О. в якості спростування показань свідка ОСОБА_4 посилався на постанову Верховного Суду (далі ВС), згідно з якою показання поліцейського не можуть бути прийняті судом в якості доказу винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Разом з тим, у постанові від 29.04.2020 (справа № 161/5372/17) ВС зауважив, що показання інспектора поліції не можуть бути єдиним доказом винуватості водія у порушенні правил дорожнього руху. В зазначеному судовому рішенні ВС звернув увагу також на те, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні. У постанові від 20.05.2020 (справа №524/5741/16-а) ВС зауважив, що поліцейський є зацікавленою особою, а тому його рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Саме тому суд вважає, що показання свідка ОСОБА_4 мають бути оцінені у сукупності з іншими доказами, а правові підстави для їх відхилення відсутні.

Як суд зазначив вище, свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався і він з напарником прослідував на службовому автомобілі у двір, де зазначений автомобіль зупинився і вони розпочали спілкування з ОСОБА_1 , в якого виявили ознаки алкогольного сп`яніння. На підтвердження зазначених показань свідок ОСОБА_4 продемонстрував відео з реєстратора, установленого у службовому автомобілі патрульної поліції. ОСОБА_1 та його захисник в судовому засіданні клопотання про витребування зазначеного відео з патрульної поліції на оптичному носії не клопотали, однак зауважили, що на оглянутому судом відео відсутні відомості про особу, яка здійснювала керування транспортним засобом. Разом з тим, суд враховує, що з оглянутого в судовому засіданні відео з нагрудних камер поліцейських випливає, що в автомобілі, який був зупинений працівниками поліції, перебував лише ОСОБА_1 , який факту керування транспортним засобом та факту перебування у стані алкогольного сп`яніння не заперечував.

Саме тому, оцінюючи надані суду докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні був підтверджений факт керування ОСОБА_1 27.08.2021 о 04.30 год. автомобілем марки Mersrdes-Benz у стані алкогольного сп`яніння. Суд також вище зауважив, що правові підстави для визнання результатів огляду ОСОБА_6 на стан сп`яніння, за результатами якого складений Висновок, відповідно до приписів частини п`ятої статті 266 КпАП відсутні.

Отже, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за зазначеним фактом охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КпАП, за ознаками керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення ним нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує таке.

Згідно з наданими суду матеріалами ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався. Однак слід при цьому зауважити, що санкція закону, яким встановлена адміністративна відповідальність за вчинене ОСОБА_1 правопорушення, є безальтернативною, тобто передбачає стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом. Саме тому суд вважає за доцільне з метою попередження вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 130, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: