Справа № 948/319/21
Номер провадження 3/948/103/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2021 смт Машівка

Суддя Машівського районного суду Полтавської області Кравець С.В.,

за участю: секретаря Порохні І.І.,

прокурора Хмари М.А.,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, заміжню, працює продавцем продовольчих товарів ТОВ «Полтавські галушки»,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 , будучи молодшим інспектором Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)», маючи спеціальне звання старшого сержанта внутрішньої служби, відповідно до п. «д» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон № 1700-VII) та примітки до ст. 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, будучи звільненою з посади 21.09.2019р., в порушення вимог ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого терміну декларування до 01.06.2020р., за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , лише о 14 год 31 хв 09.10.2020р. подала декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік (після звільнення).

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні даного правопорушення визнала повністю за обставин вказаних у протоколі та показала, що в період з 27.04.2015р. перебувала у відпустці по догляду за дитиною, через три роки вийшла на роботу та пропрацювала один рік, а потім знову пішла у відпустку по догляду за дитиною. Протягом цього часу щорічно подавала декларації, а також подала декларацію у день звільнення, а про подання декларації після звільнення забула, а кадровик їй не нагадала. Лише коли прийшов лист з НАЗК відразу подала декларацію.

Прокурор вважав, що обставини викладені у протоколі знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ОСОБА_1 провину визнала, а тому можливо обмежитися мінімальним стягненням.

Суд, заслухавши думку учасників процесу та дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що за наказом № 133 о/с від 04.10.2013р. Надержинщинської виправної колонії № 65 Управління державної пенітенціарної служби України ОСОБА_1 прийнято на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки з 07.10.2013р. (а.с. 10). Згідно наказу від 12.10.2016р. № 109/ОС-16 їй присвоєно чергове спеціальне звання старший сержант внутрішньої служби (а.с. 11).

Відповідно до п.п. «д» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема: особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, податкової міліції, особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України.

За наказом від 21.09.2019р. № 124/ОС-19 ОСОБА_1 звільнено з займаної посади цього ж числа за власним бажанням (а.с. 12). 21.09.2019р. ОСОБА_1 підписала попередження згідно якого зобов`язана подати декларацію після звільнення (а.с. 19).

Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст. 45 Закону № 1700-VII особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно п."2-1. ч.11 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Отже, ОСОБА_1 повинна була до 01.06.2020р. подати декларацію після звільнення.

Але як видно з копії декларації після звільнення за 2019 рік вона подана ОСОБА_1 09.10.2020р. (а.с. 22-25).

Отже, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суд також вважає, що на момент розгляду справи в суді не закінчився строк накладення адміністративного стягнення.

Так, відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як убачається з матеріалів справи, 15.01.2021р. Управління стратегічних розслідувань в Полтавській області звернулося з запитом до «Надержинщинської виправної колонії (№ 65)» за отриманням копії документів щодо ОСОБА_1 з метою підтвердження або спростування факту вчинення корупційного правопорушення колишнім працівником ОСОБА_1 (а.с. 7-8).

Отже, часом виявлення правопорушення є саме 15.01.2021р., а відтак останнім днем строку притягнення особи до відповідальності є 15.07.2021р.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за вчинене правопорушення суд визнає повне визнання вини. Обставин, що обтяжують відповідальність суд не вбачає.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує обставини та характер вчинення адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 , її ставлення до вчиненого, наявність на утриманні малолітньої дитини, той факт, що вона працює, але отримує менше мінімальної заробітної плати в розмірі 5500 грн про що вона повідомила в судовому засіданні та дійшов висновку, що їй необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_1 відповідно до ст. 30 КУпАП стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, оскільки вона працює у сфері, яка не пов`язана з державною службою та службою в органах місцевого самоврядування і такі посади займати не планує.

На підставі ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 30, 40-1, 283, 284 КУпАП

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до неїстягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя С.В.Кравець