П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності № 1 м. Черкаси Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента 4 курсу Лубенського лісотехнічного коледжу, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 248040 від 12 березня 2021 року гр. ОСОБА_1 «12 березня 2021 року о 23 годині 05 хвилин в с. Руська Поляна Черкаського району по вул. Генерала Момота керував автомобілем марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, надавши письмове пояснення та на камеру нагрудного відеореєстратора, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України».

Перед початком судового розгляду справи гр. ОСОБА_1 було роз`яснено права відповідно до вимог статті 268 КУпАП, а також положення статті 63 Конституції України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав у повному обсязі, пояснив, що 12 березня 2021 року у вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення час керував автомобілем марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 , та рухався по вул. Генерала Момота в с. Руська Поляна Черкаського району Черкаської області, де був зупинений працівниками поліції у зв`язку з тим, що у автомобіля не горіли задні габарити. Згодом працівники поліції стали звинувачувати його у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Від вказаної пропозиції він відмовився та вимагав забезпечення проведення вищезазначеного огляду у медичному закладі, на що отримав категоричну відмову. Письмові пояснення про визнання своєї вини та відмову від огляду на стан сп`яніння, у тому числі, у медичному закладі, написав під тиском працівників поліції, які погрожували забрати його авто на штраф-майданчик. Свідків події працівниками поліції залучено не було.

Захисник гр. ОСОБА_1 адвокат Василенко О.В. у судовому засіданні просив суд закрити провадження у справі відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, виходячи з тих підстав, що докази вчинення гр. ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у матеріалах справи відсутні. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно його довірителя, не зазначено свідків відмови гр. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. До того ж, до нього не додано відеозапису з нагрудного відеореєстратора, на який посилається працівник поліції у протоколі.

Вислухавши пояснення гр. ОСОБА_1 та його захисника адвоката Василенка О.В., дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Крім того, за змістом ч.ч. 2, 5 статті 266 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення інкримінованого правопорушення, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З досліджених матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 248040 від 12 березня 2021 року, всупереч вказаним вище вимогам чинного законодавства, не зазначено свідків вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які б могли підтвердити чи спростувати наведені в ньому обставини.

Відтак, суд констатує, що працівниками поліції ЧРУП ГУНП в Черкаській області не забезпечено участь свідків під час відмови гр. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Відеозапис з нагрудного відеореєстратора, на який посилається працівник поліції у протоколі про адміністративне правопорушення, у матеріалах справи відсутній.

При цьому, суд констатує, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, наведеною у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а (адміністративне провадження № К/9901/33786/18).

Щодо наявних у матеріалах справи письмових пояснень гр. ОСОБА_1 , від яких останній категорично відмовився у судовому засіданні, суд зауважує, що у постанові від 08 липня 2020 року в справі № 177/525/17 (адміністративне провадження № К/9901/34580/18) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення. Крім того, враховуючи принцип безпосередності судового розгляду та допиту осіб у судовому засіданні, суд позбавлений можливості визнати вказані письмові пояснення належними та допустимими доказами.

Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не надано.

Враховуючи наведене, суд позбавлений можливості встановити фактичні обставини правопорушення, що ставляться в провину гр. ОСОБА_1 .

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин: відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, оскільки судом не встановлена наявність в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, прихожу до висновку про необхідність закриття провадження по справі на підставі положень п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення гр. ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня ухвалення постанови.

Суддя: Т. А. Миколаєнко