Справа № 199/1104/21
ПОСТАНОВА

іменем України

26 квітня 2021 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого у будинку АДРЕСА_1 ,

-який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

-за участю:

потерпілого ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

26.01.2021 року о 09:15 години вул. Янтарній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Fabia» державний номерний знак НОМЕР_1 при виїзді з авто мийки за адресою Івана Труби, 1, не надав переваги в русі автомобілю «Mitsubishi» державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по вулиці Янтарна, та скоїв зіткнення з ним. При ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збиткам. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.2 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , категорично заперечував проти фактів викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та вважав що у даній ДТП вини його взагалі не має, звинувативши при цьому, водія ОСОБА_2 . Разом з тим, долучив до матеріалів справи відеозапис з камери спостереження.

Захисник Новік Л.С., заперечила проти фактів викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та зазначила, що ОСОБА_1 не порушував вимоги п.10.2 Правил дорожнього руху.

Потерпілий ОСОБА_2 підтвердив обставини зазначені у протоколі, проти призначення експертизи не заперечував.

Судом 24.02.2021 року із врахуванням роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», - призначено у межах адміністративного провадження №199/1104/21 за фактом цього ж ДТП за звинуваченням ОСОБА_1 судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському НДЕКЦ МВС України. При цьому на вирішення експертизи поставлені наступні запитання:

1) яким чином, в даній дорожній обстановці, повинні були діяти водії ОСОБА_1 та водій ОСОБА_2

2) чи мали технічну можливість водії ОСОБА_1 та водій ОСОБА_2 уникнути даної пригоди?

3) дії кого з водіїв ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 , в даній дорожній обстановці, не відповідали вимогам Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою?

Так, 22.04.2021 року, до суду з Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України надійшов висновок експерта від 13.04.2021 року за №КСЕ-19/104-21/7707, у відповідності до якого:

У даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Skoda Fabia» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.2 Правил дорожнього руху України.

У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Mitsubishi» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 повинен був діяти згідно вимог п.12.3 Правил дорожнього руху.

Технічна можливість уникнути даної пригоди для водія автомобіля «Skoda Fabia» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 визначалась виконанням ним вимог п. 10.2 ПДР України, і у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх.

При заданих вихідних даних. Встановити чи мав ( не мав ) водій автомобіля «Mitsubishi» ОСОБА_2 технічну можливість уникнути зіткнення не надається можливим з причин, вказаних в дослідницькій частині.

При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «Skoda Fabia» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.2 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору. Знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної події.

При заданих вихідних даних, встановити чи відповідали ( не відповідали ) дії водія автомобіля Mitsubishi» ОСОБА_2 вимогам п. 12.3 ПДР України та чи знаходяться ( не знаходяться ) вони в причинному зв`язку з настанням ДТП не надається можливим з причин , вказаних в дослідницькій частині.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права. Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Так, 26.04.2021 року у судове засідання ОСОБА_1 - не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи особисто останній був обізнаний та сповіщався належним чином смс-повідомленням, про що свідчить довідка від 23.04.2020 про отримання ним повістки, при цьому з висновком експерта від 13.04.2021 року також був ознайомлений, де розписався у своїй заяві про ознайомлення. Разом з тим, жодних клопотання про відкладення розгляду справи, на адресу суду не надходило.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

У зв`язку з цим, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, тобто добросовісно не виконував процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

За обставин вказаних вище, вважаю, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 159012 від 26.01.2021 року, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;

- схемою з місця ДТП, відповідно на якій зафіксовано ДТП, фото таблицею до неї;

- поясненнями потерпілого водія ОСОБА_2

- висновком експерта від 13.04.2021 року за №КСЕ-19/104-21/7707 відповідно до якого ОСОБА_1 не дотримався вимог п.10.2 Правил Дорожнього руху України;

- наданим ОСОБА_1 відеозаписом на DVD-R диску з камери спостереження.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП як такі, що виразилися в порушенні учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 , накласти адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу, у розмірі 20 (двадцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 (триста сорок) гривень.

На підставі ст. 401 КУпАП стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В.Щербина-Почтовик

26.04.2021