Справа № 33/812/182/21 Головуючий суду І інстанції суддя Щербина С.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Суддя апеляційного суду Бондаренко Т.З.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 травня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Бондаренко Т.З.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участі : потерпілого ОСОБА_1 , його захисника Сидоренко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на постанову, яку ухвалив Заводський районний суд м.Миколаєва 23 квітня 2020 року під головуванням судді Щербини С.В. у приміщенні цього суду,

стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює заступником голови Адміністрації Центрального району,

-провадження про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закрито у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії БД №286849 від 29 січня 2020 року, 29 січня 2020 року о 17.20 год. ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Toyota Venza» д/н НОМЕР_1 в м. Миколаєві по вул. Нікольська 4А, не стежила за дорожньою обстановкою, під час руху заднім ходом не дотрималась безпечної дистанції, та допустила зіткнення з транспортним засобом: екскаватор-навантажувач д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п. 2.3Б, 10.9 ПДР.

Постановою Заводського районного суду м.Миколаєва від 23 квітня 2020 року закрито провадження про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

21 квітня 2021 року ОСОБА_3 надав апеляційну скаргу на постанову Заводського районного суду м.Миколаєва від 23 квітня 2020 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що його до участі у справі не викликали, повістки не надсилали, тому не мав можливості надати пояснення щодо вказаного ДТП.

Також вказує на те, що судом не надано належної оцінки доказам, а саме, що на відео з камери зовнішнього спостереження чітко видно, що водій ОСОБА_2 виїхавши на проїжджу частину не впевнилася в дорожній обстановці та почала рух транспортного засобу назад. Також судом залишено поза увагою схему місця ДТП. Крім того судом не допитані працівники патрульної поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення.

Апелянт зазначає, що в дорожній обстановці, яка склалася, в діях водія транспортного засобу «Toyota Venza» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 вбачається невиконання нею вимог п.п 2.3(б), 2.3(д), 2.3(є), 10.110.2, 10.3 Прави дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши потерпілого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та наведені в ній доводи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, має бути зазначено суть адміністративного правопорушення. Якщо внаслідок порушення правил дорожнього руху спричинено пошкодження транспортних засобів, про це має бути зазначено у протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Відповідно до ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; про закриття справи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247,280 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 286849 від 29 січня 20209 року, того ж дня о 17 годині 20 хвилин ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Toyota Venza» д/н НОМЕР_1 в м. Миколаєві по вул. Нікольська 4-А, не стежила за дорожньою обстановкою, під час руху заднім ходом не дотрималась безпечної дистанції та допустила зіткнення з транспортним засобом: екскаватор-навантажувач державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , в наслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень чим завдано матеріальну шкоду та порушено п. 2.3 б, п. 10.9 Правил дорожнього руху

Відповідно до п. 2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Таким чином, суть адміністративного порушення, в скоєнні якого звинувачується ОСОБА_2 полягає в тому, що транспортний засіб під її керуванням рухався заднім ходом і саме внаслідок цього сталося зіткнення з іншим транспортним засобом.

Згідно з поясненнями потерпілого ОСОБА_1 він рухався на екскаваторі-навантажувачі по Бузькому бульвару в напрямку зі сторони вул. Нікольської в м. Миколаєві, прямо перед його транспортним засобом почав рухатись автомобіль «Toyota Venza» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 заднім ходом у його сторону, в зв`язку з чим він здійснив екстрене гальмування та почув поштовх в передню частину свого транспортного засобу.

Механізм ДТП відображено на відповідній схемі місця ДТП, де під номером 6 зазначено напрямок руху транспортного засобу «Toyota Venza» д/н НОМЕР_1 в зворотному напрямку зі слів потерпілого.

В той же час, із пояснень ОСОБА_2 слідує, що вона керуючи автомобілем «Toyota Venza» д/н НОМЕР_1 від`їжджала від бордюру рухаючись в тому ж самому напрямку, що і ОСОБА_1 , тобто в напрямку Бузького бульвару зі сторони вул. Нікольської, та відчула поштовх у задню частину автомобіля.

В подальшому ОСОБА_2 надала до суду письмові пояснення де зазначила, що рухаючись від бордюру рульове колесо її автомобіля відвернуло вліво із-за намитого дощем гравію, в зв`язку з чим вона зупинила автомобіль та вирівняла рульове колесо і розпочала рух вперед.

Однак, механізм даної дорожньо-транспортної пригоди в повному об`ємі відображено на відео зафіксоване камерами зовнішнього спостереження, яке додано до матеріалів справи. Так, на вказаному відео чітко відображено, як автомобіль «Toyota Venza» д/н НОМЕР_1 від`їжджає від бордюру впевнено здійснює маневр ліворуч і передньою частиною машини фактично наблизившись впритул до крайньої лівої межі дороги, після чого автомобіль зупиняється та колеса автомобіля розвертаються праворуч, і в цей момент відбувся удар.

Таким чином, відеозапис не відображає руху автомобіля «Toyota Venza» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 заднім ходом до зіткнення. Вказаний доказ є спростовним щодо наполягань ОСОБА_3 на тому, що такий рух, тобто заднім ходом автомобіля під керуванням ОСОБА_2 відбувався.

За вказаних обставин, враховуючи межі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність того, що автомобіль «Toyota Venza» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 саме під час руху заднім ходом допустила зіткнення з транспортним засобом - екскаватор-навантажувач д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі стосовно того, що при розгляді даної справи в суді першої інстанції за його відсутності порушено його процесуальні права, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки останній скористався послугами захисника, подав апеляційну скаргу, яка розглянута в його присутності та надав відповідні пояснення в суді апеляційної інстанції.

Також, підлягають відхиленню посилання в апеляційній скарзі на наявність в діях ОСОБА_2 порушень і інших положень Правил дорожнього руху, оскільки таке виходить за межі звинувачення останньої за протоколом, який розглядається у даній справі.

Враховуючи наведене, підстави для зміни чи скасування оскаржуваної постанови районного суду відсутні.

Керуючись статтями 247, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м.Миколаєва від 23 квітня 2020 року, якою провадження про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М.Бондаренко