Справа № 308/8964/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
26.04.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю представника Закарпатської митниці ДМС України Селеша О. Я., та представника особи, на яку накладено адміністративне стягнення ОСОБА_1 адвоката Лук`яненко А. О., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав заступник начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Негріч Л.,
Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, тимчасово не працюючий,
визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 9 821,20 грн. (дев`ять тисяч вісімсот двадцять одну гривню двадцять копійок) з конфіскацією на користь держави цих товарів, а саме: цигарки торгівельної марки «Marlboro Gold» 110 пачок (сто десять пачок), «Winston superslims» в кількості 20 пачок та «Glamur superslims azure» у кількості 70 пачок з акцизними марками України.
Вилучений відповідно до протоколу про порушення митних правил №1146/305200/20 від 06.08.2020 транспортний засіб та документи на нього, а саме: легковий пасажирський автомобіль марки Mercedes-Benz модель «Vito», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 - повернуто особі, у якої такі були вилучені, власнику або за його дорученням іншій особі.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 420,40 грн. судового збору.
В апеляційній скарзі заступник начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Негріч Л. вказує на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, тому має бути скасована. Зазначає, що ОСОБА_1 скоїв дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників). Просить постанову скасувати, ухвалити нову, якою визнати гр. ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього стягнення у виді штрафу 9891,20 грн., конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил та конфіскацію транспортного засобу, що використовувався для їх переміщення.
Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці ДМС України Селеша О. Я., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника особи, на яку накладено адміністративне стягнення ОСОБА_1 адвоката Лукяненко А. О., який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із таких підстав.
Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності ОСОБА_1 , неявка якого, із огляду на положення ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що: ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак подав заяву про проведення апеляційного розгляду без його участі, що 10 грудня 2020 року під час розгляду справи апеляційним судом брав участь захисник Ксенжика І.Й..
Зі змісту апеляційної скарги та інших матеріалів справи про порушення митних правил вбачається, що фактичні обставини порушення ОСОБА_1 митних правил, доведеність його вини та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 483 МК України, учасниками провадження не оспорюються, у зв`язку із чим, відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційним судом не перевіряються, а тому, висновки суду першої інстанції у цій частині визнаються обґрунтованими, такими, що підтверджені наявними у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказах.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно прийнято рішення про повернення автомобіля та свідоцтва про його реєстрацію власнику, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
Санкцією ч. 1 ст. 483 МК України передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил із конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів зі спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Її застосування унеможливлює виконання приписів ст. 33 КУпАП у частині врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
З наданих представником ОСОБА_1 адвокатом Лукяненко А.О., у ході розгляду справи місцевим та апеляційним судами, пояснень убачається, що ОСОБА_6 визнав свою вину та факт переміщення цигарок через митний кордон України із приховуванням від митного контролю, щиро розкаявся.
Факт приховування ОСОБА_1 переміщуваних ним цигарок саме в пустотілих конструктивних порожнинах транспортного засобу, а саме криші та в моторному відсіку, підтверджується й протоколом про порушення митних правил та доданими до нього матеріалами, що містяться в справі.
При вирішенні питання щодо накладення адміністративного стягнення апеляційний суд виходить із положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики Європейського суду, які, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовуються судами при розгляді справ, як джерело права, а також положень ст. 33 КУпАП.
У своїх рішеннях (у справах «Бакланов проти Російської Федерації» від 09.06.2005, «Фрізен проти Російської Федерації» від 24.03.2005, «Надточій проти України» від 15.05.2008, «Ісмаїлов проти Російської Федерації» від 06.11.2008) Європейський суд з прав людини зазначив, що втручання у право безперешкодного користування своїм майном передбачає «справедливу рівновагу» між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини. Держава при конфіскації майна зобов`язана додержуватися критерію правомірності позбавлення майна (балансу інтересів), визначеного у статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де вказується, що ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Цей критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою (в даному випадку регулювання поведінки всіх громадян, які перетинають кордон, шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення) та засобами, які використовуються для її досягнення. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується обставин кожної конкретної справи, а тому повинен бути встановлений щодо кожного конкретного суб`єкта у кожній справі на підставі безпосередньо з`ясованих обставин і фактів.
Апеляційний суд враховує те, що ОСОБА_1 спеціального сховища не виготовляв, змін до конструкції автомобіля не вносив, а лише використав як тайник його конструктивні порожнини, повністю визнав свою провину та щиро розкаявся, і в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.
Також апеляційний суд враховує і те, що транспортний засіб на праві власності належить гр. ОСОБА_7 , а не ОСОБА_1 ..
Тому, враховуючи всі наведені вище обставини в їх сукупності, у тому числі й вартість переміщуваних ОСОБА_1 цигарок 9891,20 грн. та автомобіля 276 833,87 грн., апеляційний суд дійшов висновку, що застосування до ОСОБА_1 , окрім штрафу в розмірі 9891,20 та конфіскації цигарок, і адміністративного стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, в даному конкретному випадку буде порушенням ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки воно є явно непропорційним правопорушенню.
У зв`язку з наведеним вище, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення легкового пасажирського автомобіля марки Mercedes-Benz модель «Vito», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , його власнику, що в свою чергу забезпечить баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту права власності конкретної особи, в даному випадку ОСОБА_7 ..
При цьому, апеляційний суд обґрунтованим вважає і висновок суду першої інстанції про те, що накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 9891,20 грн. із конфіскацією безпосередніх товарів порушення митних правил цигарок та без конфіскації транспортного засобу, в якому такі переміщувались, буде мати достатній профілактичний вплив та дозволить запобігти вчиненню ОСОБА_1 у подальшому інших правопорушень.
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував вимоги санкції ч. 1 ст. 483 МК України, а також необґрунтовано послався на п. 18 постанову Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 03.06.2005, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не впливають на висновки суду першої інстанції у частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення та повернення транспортного засобу власнику, із якими погоджується й апеляційний суд.
За таких обставин, постанова суду як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга без задоволення.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав заступник начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Негріч Л., залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2020, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя І. В. Стан