Номер провадження: 33/813/634/21
Номер справи місцевого суду: 522/686/21
Головуючий у першій інстанції Павлик І.А.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

судді - Комлевої О.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Воронової Є.Р.,

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Лебедіна Юрія Ілліча,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також апеляційну скаргу захисника Лебедіна Юрія Ілліча на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 29 березня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 29 березня 2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та йому призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, та стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 01.01.2021 о 06 год. 45 хв. в м. Одеса, по вул. Успенська, 1 керував транспортним засобом Great Wall Voleex C30 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у присутності двох свідків у встановленому законом порядку із застосуванням Алкотестеру Drager Alcotest 7510. Результат 2,12 % проміле, тест № 133.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

На дану постанову суду захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції не було прийнято до уваги клопотання захисника Лебедіна Ю.І. про відкладення судового розгляду з поважних причин, а саме - смерть тещі. В оскаржуваному рішенні не надано правової оцінки цій обставині.

Письмові пояснення свідків, що містяться у матеріалах справи є неналежним і недопустимим доказом, оскільки вони були написані на заздалегідь підготованому бланку пояснень співробітниками поліції, також свідки не допитувались у суді першої інстанції.

Співробітники патрульної поліції провели освідчення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 приладом, що не відповідає вимогам «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та приписам КУпАП.

Судом першої інстанції не прийнято до уваги, що ОСОБА_1 поставив підпис про незгоду із результатами приладу «Dragger Alcotest 7510». Поліцейськими не було складено направлення для проведення освідування у закладі охорони здоров`я, відеозапис не є безперервним і постійно переривається, тож його не можна вважати належним і допустимим доказом.

Оскаржувана постанова була винесена за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, а її текст був вручений захиснику лише 30.03.2021 року, строк на апеляційне оскарження завершується 09.04.2021 року.

Враховуючи вищезазначене, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови та прийняття нової, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Висновки за результатами розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Дослідивши клопотання та матеріали справи, вислухавши пояснення захисника Лебедіна Ю. І. про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд, дійшов висновку про задоволення клопотання за таких підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо особа не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було ухвалено судом першої інстанції 29 березня 2021 року, без участі ОСОБА_1 , а також його захисника, копію постанови захисником отримана 30.03.2021 року (а.с. 78).

Апеляційна скарга направлена поштою разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження (зареєстрована у відділенні Укрпошти 09.04.2021 року, надійшла до Приморського районного суду м. Одеси 13.04.2021 року), з пропуском строку на апеляційне оскарження в один день (а.с. 79-94).

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що отримавши постанову 30.03.2021 року та звертаючись з апеляційною скаргою 09.04.2021року з пропуском строку в один день, стороною фактично було дотримано з моменту отримання постанови десятиденний строк на оскарження, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 , право на доступ до правосуддя.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника Лебедіна Ю.І., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Так, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9.а ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена під час судового розгляду справи судом першої інстанції та в ході апеляційного перегляду справи і підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 169752 від 01.01.2020 року (а.с. 1);

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 01.01.2020 року (а.с. 5-6);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Алкотестеру Drager Alcotest 7510. Результат 2,12 % проміле, тест № 133 (а.с. 3-4).

- СD-R диском з відеозаписом від 01.01.2020 року (а.с. 9).

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів в своїй сукупності, поза розумним сумнівом дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 встановленою постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 29 березня 2021 року та порушення ним вимог п. 2.9а ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що справа у порушенні норм процесуального права розглянута у відсутності особи, при наявності поважних причин не явки до судового засідання, суд апеляційної скарги вважає необґрунтованими з таких підстав, що не зважаючи на те, що захисник Андрешкова О.Д. в судове засідання не з`явився з поважних причин, сам правопорушник неодноразово сповіщений через свого захисника жодного разу в судове засідання не з`явився, про поважні причини неявки суд не сповістив, а тому, суд в межах встановленого строку передбаченого ст. 38 КУПаП розглянув справу за його відсутності.

Доводи апеляційної скарги про те, що «Drager Alcotest 7510» проходив останнє калібрування 17.06.2020 року, тобто на час складення протоколу 01.01.2021, шестимісячний строк його експлуатації без калібрування закінчився, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не знайшли свого підтвердження за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, тобто законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації.

Таким чином, газоаналізатори (алкотестери), що вже перебувають в експлуатації, в тому числі і прилад «Drager Alcotest 7510» можуть надалі експлуатуватись за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» інтервал технічного обслуговування приладів вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, становить один рік.

Як вбачається з відповіді Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області від 02.02.2021 № 39а/3/41/13/12/03-21 останнє калібрування газоаналізатора «DragerAlcotest 7510» № ARMF-0437 було здійснене 17.06.2020, в той час як огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції 01.01.2021, тобто в межах дванадцяти місячного строку.

Щодо доводів адвоката Андрешкова О.Д. про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис події є неналежним доказом, оскільки подія не фіксувалась безперервно, суд апеляційної інстанції вважає таким, що не заслуговує на уваги з тих підстав, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому повністю відображена подія вчиненого ОСОБА_1 правопорушення. Те, що подія, зафіксована вказаним відеозаписом, відбувалася в дійсності, ніким не спростовано.

Отже, зафіксована на відеозаписах інформація є достатньою, вона підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами, а тому суд вважає відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) поліцейського належним та допустимим доказом.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаного відеозапису ОСОБА_1 , а також його захисником не надано, не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 після його незгоди з результатом проходження на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Алкотестер Drager Alcotest 7510 не пропонували пройти медичний огляд, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не знайшли свого підтвердження з тих підстав, що при відтворенні в судовому засіданні апеляційного суду відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 будучи незгодним з результатом проходження на стан алкогольного сп`яніння на місці, відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Інших правових доводів, які б спростовували висновки суду першої та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника Лебедіна Юрія Ілліча, який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 29 березня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - задовольнити.

Поновити захиснику Лебедіну Юрію Іллічу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 29 березня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу захисника Лебедіна Юрія Ілліча, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 29 березня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева