ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 312/29/21 Головуючий в 1 інст. Яцун О.О.
Провадження №33/807/357/21 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Курлапова М.Д. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційними скаргами останнього та його захисника - адвоката Курлапова М.Д. на постанову Великобілозерського районного суду Запорізької області від 22 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кам`янка-Дніпровська, Запорізької області, який працює водієм ВП ЗАЕС, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454,00 грн.

Згідно з постановою суду, 31 січня 2021 року о 01 годині 53 хвилини ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21073, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі Т 0805 в селі Велика Білозерка Великобілозерського району Запорізької області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження у встановленому порядку медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Курлапов М.Д. просять постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог захисник ОСОБА_1 - адвокат Курлапов М.Д. зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення був складений 31 січня 2021 року. На той час ч.1 ст.130 КУпАП викладено в такій редакції: Керування річковими, морськими або маломірними судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, з позбавленням права керування всіма видами плавучих засобів на строк від одного до трьох років.

Також, Закон України №1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» був прийнятий 16 лютого 2021 року, а вступив в законну силу 17 березня 2021 року, згідно з яким повернули адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Отже, на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення (31 січня 2021 року) щодо ОСОБА_1 , була відсутня адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, суд своєю постаново про адміністративне правопорушення, притягнув до адміністративної відповідальності за нормою статті, яка не була чинна у той час та не мала жодного відношення до обставин даної справи. Однак суд дані доводи не взяв до уваги та незаконно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що суд допустив неповноту та однобічність розгляду справи, оскільки вказаних вимог закону не дотримався, так як обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не з`ясував, та не перевірив правильність складання матеріалів адміністративної справи, в тому числі, і протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд в свої постанові про адміністративне правопорушення зазначив, що ОСОБА_1 свою вину визнав в повному обсязі. Однак ОСОБА_1 своєї вини щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не визнавав.

Судом першої інстанції не враховано ряд обставин, які мали значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 зазначав, що він не відмовлявся від проходження огляду, оскільки був непритомний, не чув та не знав, що відбувається навколо. Йому не роз`яснювали його права, а також наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Також ОСОБА_1 повідомив, що він 31 січня 2021 року не керував транспортним засобом, а за кермом перебував його товариш.

Таким чином, не було відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що утворює склад правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Натомість працівники поліції порушили вимоги КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1452/735, оскільки не забезпечено можливість пройти огляд на стан сп`яніння після повернення свідомості у ОСОБА_1 .

Перераховані обставини у своїй сукупності свідчать, що під час оформлення матеріалів стосовно ОСОБА_1 порушено порядок його направлення і проведення огляду на стан сп`яніння. Зазначеним обставинам, які мають істотне значення, судом першої інстанції оцінка не дана.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не визначився з тим, яке саме правопорушення вчинено ним (апелянтом). Вказує, що доказів його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння матеріали справи не містять.

Пояснення свідків суд виклав неправильно, розтлумачив їх на свій власний розсуд.

Протокол складено з грубим порушенням норм щодо непритомної особи, яка на той час взагалі не здатна була реагувати на будь-які звернення.

Йому не роз`яснювались права.

Він не відмовлявся від проходження огляду, від надання пояснень, від підпису у протоколі, від отримання копії протоколу.

Вважає, що дії щодо складання протоколу поліція мала б відкласти, забезпечивши йому право на реалізацію його процесуальних прав.

Суд першої інстанції не дослідив доказ - відео, на предмет його законності та допустимості. Звідки відео з`явилося і чи відповідає це вимогам закону - залишилося поза увагою суду. Однак, саме на підставі оглянутого відео суд прийшов до висновку, що за кермом був він та ще і у нетверезому стані.

Таким чином, з огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддею проведено судовий розгляд формально, без з`ясування всіх обставин справи. З матеріалів справи вбачається, що судом порушено вимоги щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування та дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що мають значення для правильного вирішення справи. Не перевірено правильність складання протоколу та оформлення матеріалів справи.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Курлапова М.Д., який підтримав апеляційні скарги та просив їх задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційних скаргах, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 064640 від 31 січня 2021 року, в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на відеозаписах з відеореєстратора поліцейського автомобілю та нагрудної відеокамери працівника поліції.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 31 січня 2021 року о 01 годині 53 хвилини ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21073, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі Т 0805 в селі Велика Білозерка Великобілозерського району Запорізької області, з ознаками алкогольного сп`яніння : нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження у встановленому порядку медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Згідно з протоколом, ОСОБА_1 роз`яснені його процесуальні права. Протокол підписаний як самим ОСОБА_1 так і свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Згідно з письмовими поясненнями вказаних свідків, останні були запрошені працівниками поліції у якості свідків, водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», на що останній відмовився, а також відмовився проходити огляд в медичному закладі.

Пояснення свідків узгоджуються з відеозаписом.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, оскільки був непритомний, не чув та не знав, що відбувається навколо, йому не роз`яснювали його права, а також наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, крім того, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а за кермом перебував його товариш, є непереконливими, оскільки спростовуються матеріалами справи, а також відеозаписом події, яка відбулась 31 січня 2021 року за участю ОСОБА_1 .

Так, відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, зафіксовано рух автомобіля марки ВАЗ 21073, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , його зупинку працівниками поліції, а також той факт, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом вказаного автомобіля, а в подальшому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, поведінка ОСОБА_1 не відповідала обстановці.

Доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Курлапова М.Д. про те, що поліцейськими порушено вимоги ст.266 КУпАП та Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, в т.ч. поясненнями свідків та відеозаписом, з якого вбачається, що поліцейським запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, оскільки в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, проте останній категорично відмовився від проходження такого огляду.

Те, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (який підписаний як ОСОБА_1 так і свідками), у якому відображені ознаки сп`яніння, які встановлені у ОСОБА_1 .

Більш того, сам ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції повідомив, що він дійсно вживав алкогольні напої, оскільки у нього був день народження.

В свою чергу, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті2 №14 від 23 грудня 2005 року, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Отже, твердження апелянтів про те, що суду не було надано доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, які суд дослідив належним чином, а доводи сторони захисту про протилежне суперечать змісту оскаржуваної постанови.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, передбачені вищевказаною статтею, та суттєвих недоліків не має. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Не погоджується суд апеляційної інстанції також з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що долучений до протоколу відеозапис не може бути допустимим доказом у справі, з огляду на таке.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце.

Більш того, вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що суд неправильно виклав пояснення свідків в постанові, суперечать змісту самої постанови.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

Суд правильно встановив фактичні обставини справи та свої висновки належним чином вмотивував.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційних скаргах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Курлапова М.Д., правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

В тому числі є безпідставними доводи сторони захисту про те, що на час складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення диспозиція ст.130 КУпАП не передбачала адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, виходячи з такого.

Так, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Після набрання чинності зазначеного вище закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, виключено з ч.1 ст.130 КУпАП та закріплено у ст.286-1 КК України (Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені зміни до Закону № 2617-VIIІ.

Так, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX, у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадив нову редакцію ст.130 КУпАП та виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння, у зв`язку із запровадженням кримінальної відповідальності; у пункті 2 Розділу І Закону №2617-VIIІ виключено підпункт 171, яким доповнено КК України статтею 286-1. Отже, залишилась адміністративна відповідальність за вчинення таких дій.

В даному випадку правопорушення вчинене 11 серпня 2020 року, тобто після внесення змін до Закону № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року в його первинній редакції (яким не скасовувалась, а фактично посилювалась відповідальність за вчинення вищевказаних дій).

З врахуванням викладеного, підстав для закриття провадження в справі на підставі п.1 та п.6 ч.1 ст.247 КУпАП не вбачається.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Курлапова М.Д. залишити без задоволення.

Постанову Великобілозерського районного суду Запорізької області від 22 березня 2021 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 312/29/21