ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/819/213/21 Доповідач: Базіль Л.В.
Категорія: ст. 472 МК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі судді

Базіль Л.В. секретар Дундич А.О., за участі особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , представника державної митної служби Чорноморської митниці Держмитслужби Стойчева Михайла Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою державної митної служби Чорноморської митниці Держмитслужби на постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 12 квітня 2021 року, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за 472 МК України

ВСТАНОВИВ:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 квітня 2021 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 472 МК України закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Товар, вилучений на підставі протоколу про порушення митних правил №0139/50800/20 від 08.09.2020 року повернуто власнику або уповноваженій ним особі.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді, Чорноморська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду, прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100% вартості товару, безпосереднього предмету порушення митних правил у розмірі 21560 грн. з конфіскацією цих товарів. Зобов`язати ОСОБА_1 відшкодувати витрати Чорноморської митниці Держмитслужби за зберігання предметів правопорушення у розмірі 882,36 грн.

В судовому засіданні апеляційного суду представник державної митної служби Чорноморської митниці Держмитслужби Стойчев М.І. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, з підстав у ній викладених, пояснивши, що у даному випадку саме ОСОБА_1 має нести відповідальність за ст. 472 МК України за подання недостовірних відомостей у декларації про суднові припаси, з огляду на те, що він є уповноваженою капітаном судна особою на вчинення відповідних дій, про що зазначено на зворотному боці декларації «IMO SHIPS STORES DECLARATION».

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, вказавши на те, що капітан, як особа, що здійснює представництво судна несе відповідальність, в тому числі, за достовірність даних, відображених у декларації про суднові припаси.

Заслухавши пояснення представника апелянта - Стойчева М.І., особи щодо якої складено протокол - ОСОБА_1 , дослідивши та перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Приймаючи постанову про закриття провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що суб`єктом відповідальності за ст.472 МК України має бути саме капітан судна

ОСОБА_2 , оскільки саме останній в розумінні положень ст. 335 МК України є особою, що подала декларацію (декларантом) про суднові припаси, що в свою чергу виключає можливість притягнення ОСОБА_1 , який є другим помічником капітана, до адміністративної відповідальності за інкримінованою статтею МК України.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції за таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 08.09.2020 року до Чорноморської (Херсонської) митниці Держмитслужби за підписом капітана судна «Valerii Platonov» ОСОБА_2 подано митну декларацію типу IMO SHIPS STORES DECLARATION (декларація про суднові припаси).

08.09.2020 року у період часу з 20.00 год до 22.00 год. посадовими особами Чорноморської митниці Держмитслужби було проведено огляд товарів, в ході якого виявлено незадекларовані у переліку суднових запасів 100 літрів грунту та 20 літрів розчинника. Підставою огляду вказано п.7 ТС оформлення водних ТЗ, затвердженої ПКМУ 451.

Тобто загальний об`єм товару не відповідає заявленому у декларації про суднові припаси.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що суб`єктом декларування у даному випадку є капітан судна ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст. 472 МК України недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Згідно із приписами п.п. в) п.2 ч.1 ст. 335 МК України при перевезенні водним транспортом під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі такі документи та відомості, зокрема декларація про припаси (суднові припаси), яка містить, зокрема, відомості про найменування суднових припасів, що є в наявності на судні, та їх кількість.

Положеннями пункту 8 ч.1 ст. 4 МК України надано визначення поняттю декларант, зокрема, вказано те, що декларантом є особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

У відповідності до п.1,2 ч.1 ст. 265 МК України декларантами мають право виступати: при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір; в інших випадках - особа, яка відповідно до законодавства України має право вчиняти щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення юридично значущі дії від свого імені.

Статтею 58 Кодексу торговельного мореплавства України визначено, що капітан судна внаслідок свого службового становища визнається представником вантажу або плавання, а також позовів, що стосуються довіреного йому майна, якщо на місці немає інших представників судновласника або вантажовласника.

Пунктами п.2.4, 2.4.1 Конвенції про полегшення міжнародного морського судноплавства 1965 року, ратифікованою Україною 21.09.1993 року, визначено, що Основним документом про суднові припаси, який містить відомості, що вимагаються державною владою при прибутті і відбутті судна, є Декларація про суднові припаси. Державна влада приймає Декларацію про суднові припаси, датовану і підписану капітаном або якою-небудь особою суднового командного складу, належним чином уповноваженою на це капітаном і особисто поінформованою про суднові припаси.

Аналогічні за своїм змістом порядок подання декларації висвітлений у п.16 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю водних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою КМУ №451 від 21.05.2012 року.

Пунктом 2 розділу 3 наказу Міністерства фінансів України №308 від 10.03.2015 року «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на морському та річковому транспорті визначено, що під час переміщення судна через митний кордон України капітан судна або вповноважена ним особа подає документи та відомості, визначені п.2 ч.1 ст. 335 МК України.

Приписами п.п. 8 п. 2.1. розділу II Порядку оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України №430 від 27.06.2013 року (далі Порядок) визначено, що капітан судна відповідає за несвоєчасне подання інформації та подання недостовірної інформації.

Підпунктом 4 пункту 2.2. розділу II Порядку передбачено, що портовим властям подається капітаном судна або морським агентом, зокрема декларація про суднові припаси (IMO Ships Stores Declaration).

Водночас, п.2.3 розділу II Порядку вказано, що капітан судна відповідає за достовірність наданих документів та інформації.

Положеннями п.4.3 розділу IV встановлено, що для одержання дозволу на вихід з порту капітан судна пред`являє уповноваженій особі служби, в тому числі, Загальну декларацію з відміткою «Вихід/Departure».

Системний аналіз зазначених приписів законодавства дає підстави дійти висновку про те, що у разі подання недостовірних відомостей у документах, які підлягають подачі при митному оформленні судна, в тому числі декларації про суднові припаси, юридичну (правову) відповідальність несе безпосередньо особа, що подала такі документи.

Як видно із матеріалів справи судно « ОСОБА_4 » здійснювало рейс напрямком Запоріжжя-Херсон-Дуррес (Албанія) у зв`язку з чим, 08.09.2020 року капітаном судна ОСОБА_5 було подано загальну декларацію (GENERAL DECLARATION) з відміткою вихід (depature). Разом із цим документом, серед іншого капітаном судна було подано декларацію про суднові припаси (матеріали адміністративної справи Т.1 а.с. 9).

Із декларації про суднові припаси (IMO SHIPS STORES DECLARATION) від 08.09.2020 року вбачається, що документ підписано особисто капітаном судна Пашко М., та скріплено печаткою судна (матеріали адміністративної справи Т.1 а.с. 10).

Під час апеляційного розгляду справи, сторонами було надано пояснення про те, що неточності в декларації про суднові припаси полягали у тому, що у пункті 11 «For official use» у графі «Paints» зазначено 395 кг, тоді як насправді було виявлено речовини загальною вагою 495 кг, а також неточності стосувалися і графи «Solvent» в якій вказано наявність 185 л речовини, тоді як фактично виявлено 205 л розчинника.

В судовому засіданні під час апеляційного перегляду справи, представник митниці також підтвердив ту обставину, що суб`єктом подання зазначеної декларації (декларантом) був саме капітан судна ОСОБА_3 . Повідомив представник держмитслужби і про те, що у разі не підписання капітаном вказаної декларації та не скріплення її печаткою, декларація не була б прийнята.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що у даному випадку, декларантом виступав саме капітан судна ОСОБА_5 , висновок суду про неможливість притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України другого помічника ОСОБА_1 є вмотивованим, обґрунтованим та правомірним, оскільки базується на приписах закону.

Посилання апелянта на те, що на зворотній стороні декларації про суднові припаси, вказано та засвідчено підписом ОСОБА_1 про те, що він відповідальний за подання даних по палубі, вочевидь, не може слугувати правовою підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України, оскільки документи, необхідні для виходу судна з порту, були подані саме капітаном судна, а не другим помічником, що вказує про неможливість визнання останнього суб`єктом інкримінованого адміністративного правопорушення.

Запис у декларації про те, що відповідальною особою за подання даних по палубі - другий помічник капітана ОСОБА_1 не змінює особу декларанта - капітана судна, який відповідно до вимог ст. 266 МК України несе відповідальність, передбачену Митним кодексом України, у повному обсязі.

Відтак, сама по собі, зазначена обставина, за умови відсутності документального підтвердження того, що суб`єктом декларування (декларантом) у даному випадку виступав саме другий помічник капітана судна ОСОБА_1 , як особа, яка належним чином уповноважена на такі дії капітаном судна, у всякому разі не може бути визнана підставою для визнання винуватим та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України.

Саме по собі визнання ОСОБА_1 вини у скоєнні адміністративного правопорушення до моменту передачі матеріалів справи до суду, за умови відсутності у його діях складу правопорушення, не обумовлює автоматичного настання правових наслідків у вигляді визнання ОСОБА_1 винуватим та притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої не надав належної оцінки рапорту капітана судна про те, що до посадових обов`язків другого помічника капітана судна ОСОБА_1 належить обов`язок внесення даних про суднові запаси в декларацію при виході судна, є безпідставними, оскільки як було встановлено під час апеляційного перегляду і підтверджено учасниками справи, зазначений документ (декларацію про суднові припаси) було подано безпосередньо капітаном судна, а отже і відповідальність за достовірність інформації в декларації, має нести саме декларант.

Твердження апеляційної скарги про те, що судом фактично не вивчалися документи, що мають доказове значення для правильного вирішення справи є голослівними, оскільки як видно зі змісту мотивувальної частини постанови, суд першої інстанції здійснив дослідження як кожного доказу окремо, так і надав належну правову оцінку доказам в їх сукупності.

Під час апеляційного рогляду справи про порушення митних правил не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За результатами апеляційного розгляду підстав для скасування постанови суду та прийняття апеляційним судом нової постанови про визнання ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та притягнення його до адміністративної відповідальності не встановлено, а відтак апеляційну скаргу митниці належить залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 12.04.2021 року стосовно ОСОБА_1 без змін.

Керуючись ст. 294КУпАП, ст. 472 МК України апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державної митної служби Чорноморської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 12 квітня 2021 ОСОБА_1 за ст. 472 МК України залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду Л.В. Базіль