Дата документу Справа № 333/6845/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/6845/20 Головуючий в 1 інст. Круглікова А.В.
Провадження №33/807/232/21 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Шумського І.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 24.11.2020 року о 10 год. 05 хв. в м.Запоріжжі, вул. Оріхівське шосе, буд. 10, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 110557», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду у закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що суд першої інстанції допустив формальність у розгляді справи, а як наслідок ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення, яке повинно бути скасоване з огляду на наступне. Так, клопотання про виклик поліцейського та свідків судом було задоволено, однак це було зроблено лише для формальності, оскільки справу було відкладено через тиждень, і свідки не з`явилися. У задоволені клопотання про витребування з УПП повних відеозаписів з нагрудних відеокамер суд безпідставно відмовив, та в постанові зазначив, що ОСОБА_1 мав самостійно витребувати цю інформацію. Звертає увагу на важливість повного відеозапису, як доказу, оскільки протокол було складено о "10 годині 38 хвилин", а з відеозапису щодо пропозиції пройти медичний огляд при свідках вбачається "11 година 09 хвилин". Вказує, що наданий відеозапис суду складається із відеофрагментів, і можливо чітко стверджувати, що вони були кориговані або змінені. Крім того, поліцейський, який склав протокол не пересвідчився, що особа керувала автомобілем, не пересвідчився у наявності будь-якого стану сп`яніння, а лише формально за вказівкою свого колеги склав протокол. Просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , думку представника адвоката Шумського І.В., який підтримав апеляційну скаргу,перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, відомості щодо якого містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 24.11.2020 року №024222 ДПР 18 підтверджується: відеозаписом подій за участю ОСОБА_1 від 24.11.2020 року, направленням на огляд до КУ «ЗОНД» ЗОР від 24.11.2020 року.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Під час перевірки доводів апеляційної скарги за клопотанням захисника був допитаний свідок ОСОБА_2 , який показав суду, що його зупинили працівники поліції та попросили бути свідком, перевірили анкетні дані його та іншого свідка. Після чого, поліцейський запропонував водію ОСОБА_1 пройти медичне освідування, на що останній відповів відмовою, вказавши що самостійно пройде.

Інший свідок ОСОБА_3 до апеляційного суду не з`явився, причин не явки суду не повідомив. При цьому, його письмові пояснення, наданні під час складання протоколу узгоджуються із показами свідка ОСОБА_2 .

Допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 також підтвердив, що при свідках відмовився пройти огляд, оскільки працює у сфері доставки та поспішав.

За змістом відеозапису подій зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження запропонованого працівниками патрульної поліції медичного огляду.

Отже, на переконання апеляційного суду працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, визначену ст.266 КУпАП.

Проте, ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Наданий стороною захисту висновок щодо результатів медичного огляду від 18.02.2021 р., яким зазначено про відсутність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 апеляційний суд не сприймає через тривалий проміжок часу проведення такого огляду (близько трьох місяців).

Натомість, положеннями ч. 4 ст. 266 КУпАП визначений термін здійснення відповідного огляду особи на стан, зокрема наркотичного сп`яніння, який має бути проведений в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Отже, наданий правопорушником медичний висновок від 18.02.2021 р., відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, є недійсним.

Посилання в апеляційній скарзі щодо різниці часу складання протоколу та часу пропозиції поліцейського пройти огляд, який зафіксовано на відеозаписі слід відхилити, оскільки ці доводи вже були предметом дослідження в суді першої інстанції, з оцінкою яких погоджується і апеляційний суд.

Твердження ОСОБА_1 стосовно дій поліцейського, який за вказівкою свого колеги формально склав протокол безпідставні, оскільки працівник поліції діяв в межах своїх повноважень визначених Законом України «Про національну поліцію». При цьому, дії поліцейських не були оскаржені в установленому законом порядку.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 18 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник