Справа № 347/274/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю.С., з участю особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його захисника Козара Тараса Васильовича, розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Косівського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 458149 від 06.02.2021 року, ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі викладений опис установлених обставин такого змісту:

«26.01.2021 року 15 год. 35 хв. в с. Смодна по вул. Перемоги керував мотоциклем д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності свідків. Тест №3771 0, 95 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив та вказав, що в той день він йшов додому узбіччям та штовхав мотоцикл, оскільки той мав технічні несправності. Мотоцикл купив на розбір для запчастин. Його зупинили працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Він сказав їм, що мотоциклом не керував, але пройти огляд погодився. Під час проведення огляду були відсутні свідки, а після того, як він із результатами огляду не погодився, працівники поліції не запропонували йому пройти огляд у медзакладі. ОСОБА_1 ствердив, що йому не було роз`яснено права передбачені ст.63 Конституції України, транспортним засобом він не керував, а відтак вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому просив провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, та оцінивши в сукупності всі докази, доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Так, в матеріалах справи, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення наявні:

- роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а. с. 2)

письмові пояснення свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 3);

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4);

постанова про накладення адміністративного стягнення (а.с. 5);

рапорт інспектора СРПП Косівського ВП ГУНП ст. лейтенанта поліції В. Романюка (а.с. 6);

диск з відеофайлом з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 7).

Крім того, 22.02.2021 року до суду поступило письмове пояснення-заперечення ОСОБА_1 , в якому він просить закрити справу про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що він не керував транспортним засобом, огляд на стан сп`яніння здійснювався без свідків, проходження огляду не зафіксовано у встановленому законом порядку. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що дії працівників поліції були протиправними та такими, що істотно порушували його права, що випливає з такого: не дали розпакувати трубку до пристрою «Драгер»; не вручили копії акту огляду; не запропонували прийти огляд в медичному закладі, щодо проходження якого він не заперечував, коли він не погодився з результатами огляду, проведеного на місці; не вручили копії протоколу; у протоколі не зазначено відомості про пристрій «Драгер»; не зазначено, що здійснювалася відеозйомка, а також не зазначено технічний засіб, на який здійснювалася відеофіксація. На підставі викладеного просить провадження у справі закрити.

Аналогічні пояснення ОСОБА_1 надав безпосередньо під час судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.9 а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи викладені норми стає зрозумілим, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно встановити та беззаперечно довести факт керування транспортним засобом особою, в іншому випадку у діях особи, якій пред`явлено таке обвинувачення, буде відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До матеріалів справи додано відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівників поліції із якого вбачається, що працівники спілкуються із ОСОБА_1 , який стояв на узбіччі дороги, тримаючи мотоцикл рукою, а в подальшому сів на пасажирське сидіння службового авто працівників поліції. При цьому, варто зауважити, що на відеозаписі не видно чи зупиняли працівники поліції транспортний засіб, чи здійснював він рух, та хто керував транспортним засобом. На відео зафіксовано, що вищезазначений транспортний засіб ОСОБА_1 вів по узбіччю дороги. На відеозаписі також зафіксовано те, що жінка, яку працівники поліції хотіли залучити в якості свідка, відмовилася бути присутньою під час проходження ОСОБА_1 огляду та оформлення адмінматеріалів. Із відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 не роз`яснили його права, не роз`яснили порядок проходження огляду, не оголосили результати огляду на стан сп`яніння, а також не встановили чи погоджується ОСОБА_1 із результатами огляду та, у випадку незгоди із результатами, чи бажає він пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Таким чином, на підставі дослідженого відеозапису не виявляється можливим встановити факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , враховуючи, що останній неодноразово заперечував вказану обставину.

Факт погодження водія пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки не свідчить про те, що останній згодний із самим результатами огляду, в той час як саме від цього залежить правильність подальших дій працівників поліції й законність проведення процедури огляду, оскільки у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд необхідно у подальшому проводи в найближчому закладі охорони здоров`я, що прямо передбачено ст. 266 КУпАП України та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року №1376 (далі - Інструкція).

Більше того, до матеріалів справи не долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого би вбачалося, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду в Косівській ЦРЛ.

Відсутність належних та допустимих доказів беззаперечної згоди ОСОБА_1 з результатами такого огляду унеможливлює дійти остаточного висновку в частині дотримання працівниками поліції законності процедури проведення

ОСОБА_1 заперечував, що поліцейськими були залучені свідки при проходженні ними огляду на стан сп`яніння, а також при оформленні адмінматеріалів .

Не зафіксована присутність свідків і на відеозаписі із боді-камер поліцейських, який міститься на диску (а.с.7).

Судом було задоволено клопотання про виклик свідків зазначених в протоколі про адмінправопорушення в судове засідання. Однак, такі до суду не з`явились, а поштові конверти повертались на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою».

Оскільки у ч. 2 ст. 266 КУпАП (чинній на момент події, описаної в протоколі (26.01.2021 року) зазначається, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, то із цією вимогою Закон пов`язував дійсність і правомірність цієї процедури, а присутність свідків ОСОБА_1 заперечує і наявними у справі доказами така обставина не доведена.

Суд звертає увагу, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та долучення доказів на підтвердження висунутого обвинувачення, належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол, та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Лише чітке дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння свідчить про законність їх дій та допустимості висновків, викладених у протоколі, як доказу вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправні, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого законодавства, покладено на працівника поліції як на суб`єкта владних повноважень.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи, прирівнюється до доведеної невинуватості цієї особи.

За вказаних вище обставин, факт вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним.

Отже, коли вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Ю. С. Кіцула