Справа № 442/3178/21
Провадження №3/442/1356/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 травня 2021 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Грицай М.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, керуючого магазином «Дніпро-М», місце проживання та місце реєстрації якого: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и л а:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ 102649 від 20.04.2021, ОСОБА_1 20 квітня 2021 року о 09 год 45 хв у м. Дрогобич по вул. Стрийській, 32, будучи керуючим магазину «Дніпро-М», приймав відвідувачів суб`єктами господарювання, які проводять діяльність у сфері торгівельного і побутового обслуговування населення, чим порушив підпункт 4 пункту 3-5 постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236.

На адресу суду надійшли пояснення (заперечення на протокол) захисника ОСОБА_1 адвоката Беспаль Л.Г., у яких остання просила закрити провадження у даній справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначила про те, що магазин «Дніпро-М» та продавці, які в ньому працюють суворо дотримуються встановлених законодавством карантинних обмежень та правил, тому під час карантину магазин зачинений та прийом відвідувачів не здійснюється. У магазині перебували виключно працівники підприємства, які здійснюють адресну доставку онлайн замовлення, а також, за бажанням клієнтів, видачу товарів поза межами магазину з суворим дотриманням санітарних правил та норм. Вказує на те, що зазначене підтверджується поясненнями ОСОБА_1 , долучених до матеріалів справи, згідно з якими, на час складення протоколу у приміщенні магазину відвідувачі не перебували. Звертає увагу на те, що суду не надано належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 є лише найманим працівником (продавцем магазину), а не безпосереднім суб`єктом господарювання, що здійснює зазначену у протоколі діяльність, а тому не являється належним суб`єктом вказаного правопорушення.

ОСОБА_1 та його захисник на виклик суду не з`явилися, однак, остання просила розгляд справи здійснювати за їх відсутності.

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи, приходжу висновку про таке.

Згідно із ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст.280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, зокрема щодо приймання ним відвідувачів. Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки не доводяться беззаперечними доказами. ОСОБА_1 у протоколі зазначив про те, що відвідувачів не приймав, із викладеним не згідний. Вказане не спростовується матеріалами справи, оскільки у таких міститься лише протокол, рапорт, відомості яких суперечать поясненням ОСОБА_1 та відеозапис, розміщений на диску, із якого встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення неможливо. При цьому, відсутні будь-які пояснення свідків (понятих).

У рішенні від 21.07.2011 року у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, належних та допустимих доказів, які би у своїй сукупності свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, не надано, всі сумніви щодо доведеності його вини тлумачаться на його користь з метою забезпечення презумпції невинності.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення. У зв`язку з викладеним, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247, 251, 266 276, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк пред`явлення до виконання даної постанови три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Грицай М.М.