ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/13/21 Справа № 203/4211/17 Суддя у 1-й інстанції - Смольняков О. О. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2018 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого зач. 1 ст. 185-3 КУпАП, -

В с т а н о в и в :

До Дніпровського апеляційного суду надійшла вищезазначена справа про адміністративне правопорушення.

Разом з апеляційною скаргою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся із клопотанням про поновлення строку на оскарження вищевказаної постанови.

Обґрунтовуючи доводи клопотання про поновлення строку зазначає, що ознайомитися з постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2018 року та протоколом про адміністративне правопорушення №0001 від 10.11.2017 року щодо ОСОБА_1 він зміг через адвоката, яка ознайомилися з матеріалами справи та зробила копії матеріалів лише 09.10.2020 року та надіслала йому фотокопії на скриньку електронної пошти. Вказує на те, що раніше не був належним чином повідомлений про дати та час розгляду вказаного адміністративного протоколу, ніяких повісток він не отримував. Копію постанови суду першої інстанції він також не отримував як і будь які повідомлення та смс про дату та час розгляду справи.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений належним чином. 05 січня 2021 року надіслав заяву, в якій просить розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Перевіривши доводи та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

В клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 не навів ніяких мотивів, які свідчать про те, що він саме з поважних причин не мав можливості своєчасно оскаржити постанову суду. Доводи стосовно того, що він не був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи є неспроможними з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 знав про існування справи про адміністративне правопорушення відносно нього, що підтверджується матеріалами справи, а саме копіями судових повісток від 29.05.2017, 07.06.2017, 21.06.2017, 07.07.2017, 24.07.2017, 08.08.2017, 19.09.2017, 13.10.2017, копіями довідок про доставку SMS, відповідно до яких особою отримано повідомлення 30.05.2017, 06.06.2017, 07.06.2017, 22.06.2017, 10.07.2017, 25.07.2017, 08.08.2017, за довідками від 19.09.2017, 13.10.2017, 27.10.2017 -SMS- повідомлення не доставлено, копіями; журналів судових засідань від 02.06.2017, 07.06.2017, 21.06.2017, 07.07.2017, 24.07.2017, 08.08.2017, 19.09.2017, 13.10.2017, копіями чеків ДД УДППЗ «УКРПОШТА» щодо відправлення листів ОСОБА_1 за №212, 712, 232, 333, 551, 522, 252, телефонограмами про призначення судового розгляду на 10.11.2017, 27.10.2017.

Доводи апелянта стосовно того, що відповідно до наказу Державної судової адміністрації України від 01.06.2013 року №73 текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику смс повідомленням лише після подання ним до суду відповідної заяви не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки як слідує з апеляційної скарги останній не заперечує факту його завчасного повідомлення про дату та час розгляду справи, а також наявності щодо нього оскаржуваної постанови. Крім того, останній будучи неодноразово повідомленим про дату та час розгляду справи шляхом направлення судових повісток та телефонограм, будь яких заперечень щодо форми та способу його повідомлення до суду не надавав та матеріали справи їх не містять.

Таким чином, судом першої інстанції були вжиті всі необхідні заходи для повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи шляхом направлення судових повісток та смс повідомлень на адресу та номер телефону, які були вказані ним в матеріалах справи. А також, судом першої інстанції була направлена постанова Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2018 року на адресу ОСОБА_1 , зазначеного останнім власноруч у своїй скарзі на бездіяльність працівників Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області.

Крім цього, для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду та у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Також, для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі "Пономарев проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення, а з моменту його винесення.

Матеріали справи не містять даних про наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не наведено таких причин і в апеляційній скарзі.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що доводи ОСОБА_1 про те, що йому взагалі не було відомо про розгляд справи в суді, не ґрунтуються на матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а також враховуючи тривалість строку між постановленням рішення у справі і зверненням до суду з апеляційною скаргою (понад 2 роки), приходжу до висновку, що ті обставини, якими обґрунтовано клопотання, не є доведеними, отже не можуть бути визнані поважними причинами пропущення строку на апеляційне оскарження постанови судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2018 року, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання ОСОБА_1 слід відмовити, а апеляційну скаргу - повернути ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2018 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - повернути особі, яка її подала, через неповажність причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко