Справа № 128/3672/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 січня 2021 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Москвичової О.Р.

та прокурора Приходько Д.Є.,

розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , присяжної Вінницького районного суду Вінницької області,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є присяжним Вінницького районного суду Вінницької області відповідно до рішення Вінницької районної ради Вінницької області.Згідно з підпунктом «ґ» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 (під час виконання обов`язків у суді) є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону. ОСОБА_1 в 2019 році виконувала обов`язки присяжного у Вінницькому районному суді Вінницької області, тому в силу частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язана подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством, а тому у відповідності до примітки до статті 1726 КУпАП є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме: за порушення вимог фінансового контролю. ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язана була до 01.06.2020 подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства щорічну декларацію суб`єкта декларування за формою, що визначається Національним агентством за період 01.01.2019 по 31.12.2019.Згідно з даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що функціонує на веб-сайті Національного агентства із запобігання корупції, ОСОБА_1 подавала такі електронні документи: 03.04.2017 о 08:59 год - щорічну декларацію за 2016 рік, 22.03.2018 о 09:27 год - щорічну декларацію за 2017 рік, 28.03.2019 о 15:22 год - щорічну декларацію за 2018 рік, 02.06.2020 о 20:11 год - щорічну декларацію за 2019 рік. Вказані дії свідчать про обізнаність ОСОБА_1 з необхідністю, порядком та правилами подання електронних документів як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та відсутності поважних причин несвоєчасності подання таких документів у зв`язку з цим.У відповідності до послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 в період 01.01.2020 - 03.09.2020, остання розпочала вчиняти дії, направлені на подання декларації за 2019 рік лише 02.06.2020 з 18:16 год.Отже, 01.06.2020 в 00:00 год ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 21 розділу XIII частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме: до 01.06.2020 не подала, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством, яку подала лише 02.06.2020, тобто несвоєчасно.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, тобто особою, яка відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язана подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, таким чином, відповідно до примітки до статті 1726 КУпАП також суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю, в порушення вимог частини першої статті 45, пункту 21 розділу XIII Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, а саме: 02.06.2020 о 20:11 год, без поважних причин подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період з 01.01.2019 по 31.12.2019, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 1726 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визнала, обставин, зазначених в протоколах, не оспорює. У вчиненому розкаюється, просить обмежитись мінімальним штрафом.

Заслухавши покази особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,думку прокурора, дослідивши адміністративний матеріал та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_1 є присяжним Вінницького районного суду Вінницької області відповідно до рішення Вінницької районної ради Вінницької області.

Відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 (під час виконання обов`язків у суді) є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Частиною першою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті «Національне агентство з питань запобігання корупції» декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до пункту 21 розділу XIII Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Суб`єкти декларування, які у період до 1 червня 2020 року не мали можливості подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачену абзацом першим частини другої статті 45 цього Закону, або повідомлення про суттєві зміни у майновому стані відповідно до статті 52 цього Закону у зв`язку із встановленням на території їх проживання карантинно-обмежувальних заходів, звільняються від відповідальності за несвоєчасне подання такої декларації чи повідомлення у зазначений період.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що функціонує на веб-сайті Національного агентства із запобігання корупції, ОСОБА_1 подавала такі електронні документи: 03.04.2017 о 08:59 год - щорічну декларацію за 2016 рік, 22.03.2018 о 09:27 год - щорічну декларацію за 2017 рік, 28.03.2019 о 15:22 год - щорічну декларацію за 2018 рік, 02.06.2020 о 20:11 год - щорічну декларацію за 2019 рік. Вказані дії свідчать про обізнаність ОСОБА_1 з необхідністю, порядком та правилами подання електронних документів як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та відсутності поважних причин несвоєчасності подання таких документів у зв`язку з цим.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 зазначив, що, вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, слід врахувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за вищезазначеною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою.

Таким чином, враховуючи вищевикладені факти, ОСОБА_1 , являючись присяжним Вінницького районного суду Вінницької області, будучи згідно пп. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин лише 02.06.2020 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупціиних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявити у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визначені як малозначимі.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з п. 10 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією, - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

В даному випадку Законом України «Про запобігання корупції» чітко передбачено строки на подання щорічної декларації та Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено відповідальність за порушення даних строків, а тому відсутні підстави для неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків осіб.

Датою вчинення адміністративного правопорушення являється день несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період 01.01.2019 по 31.12.2019, а саме: 02.06.2020.

Місце вчинення правопорушення в даному випадку є с. Степанівка, Вінницького району Вінницької області, оскільки обов`язок ОСОБА_1 подавати електронні декларації виник у зв`язку з перебуванням на посаді присяжного Вінницького районного суду Вінницької області.

Моментом виявлення правопорушення є момент складення протоколу, оскільки зібрані матеріали та фактичні дані потребують ґрунтовного аналізу і опрацювання, після чого уповноваженим суб`єктом може бути зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, днем виявлення вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, слід вважати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення 23.12.2020.

Факт правопорушень підтверджується у повній мірі письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 521 від 23.12.2020; скріншотом подання декларацій з веб-сайту НАЗК; декларацією особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 за 2019 рік;повідомленням національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, від 30.07.2020 № 01-44/603/20; послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 , а також показами в судовому засіданні ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, обставини його вчинення, дані про її особу, суд вважає з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненням як нею, так й іншими особами нових правопорушень, можливим застосувати щодо неї адміністративне стягнення у виді мінімального штрафу, і саме такий вид стягнення буде необхідним та достатнім для виправлення скоєного ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб визначається станом на 1 січня календарного року.

Тому зОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 454 грн 40 коп.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ Ю.Ф. Карпінська