єдиний унікальний номер справи 546/210/21
номер провадження 3/546/81/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м. Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Романенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП судом не встановлено, який протягом року притягався до адміністративної відповідальності, а саме: 13.08.2020 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, 25.08.2020 за ч.1 ст.127 КУпАП, 13.10.2020 за ч.1 ст.175-1 КУпАП, 03.03.2021 за ч.1 та 2 ст.126 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

09.03.2021 до Решетилівського районного суд Полтавської області від Сектору поліцейської діяльності №1 Відділу поліції №2 Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ознаками ч.4 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу серії ДПР18 №246868 від 03.03.2021, ОСОБА_1 03.03.2021 о 18:00 год. по вул.Джерельна, 47 в м.Решетилівка вживав спиртні напої після дорожньо-транспортної пригоди за його участю. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестера Драгер №0220, у присутності свідка ОСОБА_2 , тест №387, результат якого склав 1,03 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.10є ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.4 ст.130 КУпАП.

У судове засідання для розгляду справи про адміністративне правопорушення, призначене на 30.03.2021 та 12.05.2021, ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його особистий підпис у розписках про отримання судових повісток (а.с.13-14), жодних заяв та клопотань з процесуальних питань на адресу суду не надходило.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду окрім іншого визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за ч.4 ст.130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, не належить до даної категорії випадків.

Враховуючи обмежений строк розгляду справ про адміністративні правопорушення та з метою уникнення затягування розгляду справи, справа розглядається за наявними в ній письмовими доказами. При цьому суд критично оцінює процесуальну поведінку ОСОБА_1 , яка свідчать про намір останнього у такий спосіб уникнути передбаченої законом відповідальності, адже йому відомо про дату, час та місце проведення судового засідання.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 (набрав чинність 01.07.2020) внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) та Кримінального кодексу України (КК України), відповідно до яких:

- ст.130 КУпАП викладено в новій редакції «Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції» (підпункт 4 пункту 1 розділу І ЗУ № 2617-VIII);

- КК України доповнено статтею 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (підпункт 171 пункту 2 розділу І ЗУ № 2617-VIII).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-ІХ від 17.06.2020 (набрав чинність 03.07.2020) у розділі I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» виключено:

- підпункт 4 пункту 1 розділу І ЗУ № 2617-VIII (яким норма ст. 130 КУпАП викладена в новій редакції);

- підпункт 171 пункту 2 розділу І ЗУ № 2617-VIII (яким доповнено КК України статтею 286-1).

Таким чином, оскільки стаття 286-1 КК України виключена, а внесення змін до ст. 130 КУпАП скасоване, застосуванню підлягали норми статті 130 КУпАП, які діяли в редакції станом на 30.06.2020, зокрема ч.4 ст.130 КУпАП саме в наступній редакції.

«Вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.»

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №1231-IX від 16.02.2021, який набрав чинності з 17.03.2021, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, частину 4 статті 130 викладено у новій редакції.

«Вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, -тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.»

Відповідно до статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що редакція частин 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка є чинною на час розгляду справи у суді, погіршує становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адже передбачає відповідальність у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, тому вона не має зворотної сили та не може бути застосована у даній справі. Застосуванню підлягає редакція частини 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення, а саме 03.03.2021.

Пунктом 2.10є Правил дорожнього руху України встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП України. Під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було. Права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП України ОСОБА_1 роз`яснювались, про що свідчить його особистий підпис у протоколі.

Крім того, в графі протоколу «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» зазначено наступне «випив в місці ДТП», що свідчить про фактичне визнання вини правопорушником.

Дослідивши матеріали додані до протоколу, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог пункту 2.10є ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП.

Зазначені висновки суду, підтверджується наступними доказами, які не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, а саме:

результатом тестування на алкоголь до протоколу №246868 за допомогою Alcotest 6810 прилад ARCE-0220, тест №387, результат якого становить 1,03 проміле (а.с.2а);

протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №246868 від 03.03.2021(а.с.2);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому зазначено, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 за допомогою «Драгер 6810 №0220» результат якого склав 1,03 проміле (а.с.3);

копією схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.03.2021 на якій відображено місце розташування автомобіля Фольцваген Бітл д.н.з. НОМЕР_1 , місць зіткнення та переліком видимих (зовнішніх) пошкоджень на автомобілі Volkswagen New Beetle д.н.з. НОМЕР_1 , належному ОСОБА_3 (заднє ліве крило, подряпаний задній бампер зліва, подряпаний передній бампер зліва) (а.с.4);

копією письмових пояснень ОСОБА_1 в яких зазначено, що 03.03.2021 він попросив у знайомого автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 , щоб поїхати до банкомату по вул.Старокиївській, 8 в м.Решетилівці. Від`їжджаючи, не помітив припаркований автомобіль Фольцваген д.н.з. НОМЕР_1 та здійснив наїзд на нього своїм автомобілем. Злякавшись, що у нього немає посвідчення водія, він залишив місце ДТП та поїхав. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоді він перебував у тверезому стані, однак після скоєного, вживав спиртні напої. Тілесних ушкоджень в наслідок ДТП він не отримав (а.с.5);

копією письмових пояснень ОСОБА_4 в яких вона зазначає, що 03.03.2021 о 14:30 год. вона приїхала на автомобілі Фольцваген д.н.з. НОМЕР_1 , належний на праві власності її матері ОСОБА_3 , та припаркувала даний автомобіль на площадці банку «Кредит Агріколь» за адресою: вул. Старокиївська, 8, м.Решетилівка Полтавської обл. Цього ж самого дня, близько 16:00 год. на авто спрацювала сигналізація, щоб дізнатися, що сталося, ОСОБА_4 підійшла до свого автомобіля та побачила, що невідомий їй транспортний засіб пошкодив її авто, а саме: передній бампер зліва та заднє ліве крило. Згодом від перехожих вона дізналася, що її автівку пошкодив ВАЗ 2107 синього кольору, який відразу після вчинення ДТП поїхав у невідомому напрямку (а.с.6);

копією постанови серії НОМЕР_3 від 03.03.2021, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривен (а.с.7);

копією протоколу серії ДПР18 №246867 від 03.03.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 03.03.2021 о 16:00 год. по вул.Старокиївській, 8 в м.Решетилівка, керуючи автомобілем ВАЗ-210700-20 д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та здійснив наїзд на автомобіль Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Крім того, в графі протоколу «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» зазначено наступне «вчинив ДТП» (а.с.8);

довідкою про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень протягом року (а.с.10);

компакт-диском, який має напис на лицевій стороні «Sigma DVD+R 4.7 GB Черниш 130» та містить два відеозаписи: «черниш момент дтп» на якому зафіксовано саму події вчинення дорожньо-транспортної пригоди; «черниш» із фіксуванням моменту проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера, результат якого склав 1,03 проміле (а.с.11).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, що підтверджується довідкою начальника Сектору поліцейської діяльності №1 Відділу поліції №2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (а.с.9).

Проаналізувавши наведені докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП доведена повністю.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абз.3 п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами і доповненнями) вбачається, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст.121, ч. 4 ст.122, ст.122-2, ч. 3 ст.123, ст.124 і ст.130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, то вид санкції - позбавлення права керування транспортними засобами, передбачений ч.4 ст.130 КУпАП, не підлягає застосуванню в даному випадку.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно ст.ст.34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, тяжкості скоєного правопорушення, особи правопорушника, не зацікавленість особи у розгляді даної справи, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавленням права керування транспортними засобами, що на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 454 грн.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 221, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя,

постановив :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП судом не встановлено, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривен, без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП судом не встановлено, на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири).

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У випадку несплати штрафу у 15-ти денний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя О.О. Романенко