Єдиний унікальний номер 448/1034/21
Провадження № 3/448/537/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2021 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., при секретарі судового засідання Керницькій Л.М., з участю прокурора Шуста Я.Р., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та її захисника адвоката Борисенка В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла з Управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої на даний час касиром в відділенні м.Мостиська ПАТ АКБ «Львів»,

за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

І.Обставини адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , являючись відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, припиняючи діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема будучи звільненою з посади головного бухгалтера Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, в порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» та вимог п.2 ч.5 Розділу 2 «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року №3 (у редакції наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 12 грудня 2019 року № 168/19), несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Зокрема, будучи звільненою 26.02.2021р. з посади головного бухгалтера Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, ОСОБА_1 зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (декларацію перед звільненням, яка охоплює період, не охоплений раніше поданими деклараціями) не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, тобто до 00.00 год. 30.03.2021р., однак з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, вбачається, що ОСОБА_1 фактично подала зазначену декларацію лише о 11:12 год. 30.03.2021 року.

Дані дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковані за ч.1 ст.172-6 КУпАП як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ІІ. Пояснення та позиція учасників справи, зміст показань свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що визнає свою провину у допущеному правопорушенні. Пояснила, що вперше подавала декларацію перед звільненням, допустила вчинення зазначеного правопорушення з огляду на ряд обставин, зокрема: у період, визначений законом для подання такої декларації, вона хворіла та перебувала на амбулаторному лікуванні (з 22.03.2021р. по 31.03.2021р.), з приводу захворювання та за медичною допомогою зверталася до місцевого фельдшера ОСОБА_2 ; вона є матір`ю двох малолітніх дітей; за місцем свого проживання немає персонального комп`ютера, відтак у неї була відсутня технічна можливість своєчасно подати відповідну декларацію. Коли її самопочуття покращилось, то відразу намагалась подати декларацію перед звільненням, фактично подавши її 30.03.2021р. Крім того, передчасно, зокрема 10.03.2021р., помилково подала декларацію «після звільнення» замість декларації «перед звільненням». При цьому не мала мети і мотиву на вчинення допущеного правопорушення. Попередньо ніколи не допускала порушень при декларуванні. Шкодує за вчинене.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Борисенко В.В. просив звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Дане клопотання мотивував наступними обставинами: у строк, що визначений законом для подання декларації перед звільненням, - ОСОБА_1 хворіла та перебувала на лікуванні; за місцем її проживання відсутня технічна можливість для подання декларації; термін несвоєчасності подання нею декларації перед звільненням є невеликий та становить декілька годин; наслідки порушення нею терміну подання декларації не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали та не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам.

Прокурор Шуст Я.Р. під час розгляду справи зазначив, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, вважає доведеним належними та допустимими доказами. Вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення, а достатнім покаранням для неї буде стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , попереджена про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, пояснила, що працює фельдшером в ФАП с.Гостинцеве Мостиської КЦРЛ Яворівського району Львівської області та 22.03.2021р. до неї дійсно зверталася місцева жителька ОСОБА_1 зі скаргами на незадовільний стан здоров`я, зокрема така покликалась на слабість, біль у горлі, наявність підвищеної температури. З діагнозом «ГРВІ» ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному лікуванні в ФАП с.Гостинцеве Яворівського району Львівської області з 22.03.2021р. по 31.03.2021р.

ІІІ. Дослідження доказів, застосовані судом норми права, висновки суду.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно із ч.1 і ч.2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ, тобто органи Національної поліції (статті 172-4 - 172-9 КУпАП).

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Приписами ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, диспозицією ч.1 ст.172-6 КУпАП форму вини не визначено та не передбачено наявність негативних наслідків вчиненого правопорушення, тобто вказане правопорушення може бути вчинено як умисно, так і з необережності, в тому числі через незнання законодавства.

Це адміністративне правопорушення є правопорушенням з формальним складом, для констатації наявності якого достатньо лише встановлення факту несвоєчасного подання декларації (порушення вимоги закону). Встановлення ж суспільно-небезпечних наслідків та з`ясування форми вини не вимагається.

Відповідно до ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно з п.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Згідно з ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції», - нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерства юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Згідно п.2 ч.5 Розділу 2 «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року №3 (у редакції наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 12 грудня 2019 року № 168/19), декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону.

Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону.

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати:

- об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст.172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст.45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч.1 ст.172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч.1 ст.172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Безпосереднім об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, є встановлений законодавством (зокрема Законом України «Про запобігання корупції») порядок і кореспондуючі йому обов`язки суб`єкта декларування подавати декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Зважаючи на те, що адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП є правопорушеннями з формальним складом, обов`язковими ознаками їх об`єктивної сторони є діяння (дія чи бездіяльність), наслідки у вигляді порушення встановленого порядку та причинний зв`язок між діянням та зазначеними наслідками.

Згідно з ст. 256 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП є доведеним та підтверджується дослідженими судом належними і допустимими наступними доказами по справі:

- поясненнями ОСОБА_1 , в яких така не заперечувала факту несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема декларації перед звільненням, яка охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування;

- даними протоколу про адміністративне правопорушення №575 від 12 серпня 2021 року;

- копією розпорядження сільського голови Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області від 19.01.2016р. №01-Р «Про призначення на посаду ОСОБА_1 », яким ОСОБА_1 з 19.01.2016р. призначено на посаду головного бухгалтера Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області;

- копією посадової інструкції головного бухгалтера Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області;

- копією розпорядження Мостиського міського голови від 23.02.2021р. №102-р (ос) «Про звільнення ОСОБА_3 », яким ОСОБА_1 26.02.2021р. звільнено з посади головного бухгалтера Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області;

- повідомленням Мостиської міської ради Львівської області від 14.04.2021р. за №2.18-1005, підписаним відповідальною особою ОСОБА_4 , адресованим Національному агентству з питань запобігання корупції, про встановлення факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 (яка будучи головним бухгалтером Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, 26.02.2021р. припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме декларації перед звільненням;

- скріншотом зі сайту НАЗК щодо поданої ОСОБА_1 декларації;

- копією декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням і іншими матеріалами справи.

Згідно зі статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що винність ОСОБА_1 підтверджена належними та допустимими доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять її винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Положення ст.22 КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративної відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом. При розгляді справ та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Чинне законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють визначити малозначність провини. Орган (посадова особа), уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, звільняє правопорушника від адміністративної відповідальності в кожному випадку окремо, зважаючи на характер вчинюваного діяння та обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, несвоєчасність подачі декларації перед звільненням у визначені законом строки була пов`язана з наявністю у ОСОБА_1 незадовільного стану здоров`я та її перебуванням на амбулаторному лікуванні у даний період часу, так і на момент фактичного подання відповідної декларації, що підтверджуються відповідними медичними документами, зокрема довідкою від 02.07.2021р. №54, виданою ФАП с.Гостинцеве Мостиської КЦРЛ Яворівського району Львівської області, копіями витягу з амбулаторного журналу - амбулаторний прийом та журналу реєстрації довідок за 2021рік ФАП с.Гостинцеве Мостиської КЦРЛ Яворівського району Львівської області, а також показаннями свідка ОСОБА_2 , наданих в судовому засіданні під час розгляду даної справи. Вказані обставини, на переконання суду, суттєво знижують ступінь вини ОСОБА_1 .

Також суд звертає увагу на ті обставини, що хоч із запізненням, однак ОСОБА_1 подала декларацію перед звільненням, при цьому подання декларації було здійснено з незначною затримкою лише на 11 год. 12 хв. Крім того, 10.03.2021р. така помилково замість декларації «перед звільненням» подала декларацію «після звільнення», про що наявна відповідна примітка у повідомленні Мостиської міської ради Львівської області від 14.04.2021р. за №2.18-1005, підписаному відповідальною особою ОСОБА_4 , адресованому Національному агентству з питань запобігання корупції, про встановлення факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме декларації перед звільненням.

Підсумовуючи, враховуючи вищенаведене, а також характер та обставини правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 у період пандемії COVID-19, враховуючи її щире розкаяння, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, відсутність реально заподіяної істотної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, які охороняються законом, а також те, що матеріали справи не містять даних про притягнення ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності, що, на думку суду, суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок, призводить до малозначності діяння.

Тому, оцінюючи в сукупності дії, наслідки та ставлення ОСОБА_1 до вказаних дій, з урахуванням даних, що характеризують її особу, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 положення ст.22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення і обмежитися усним зауваженням.

На думку суду, застосування такого заходу як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КпАП України мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Згідно ч.2 ст.284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведену норму права, приходжу до висновку, що провадження по даній справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю.

IV. Вирішення питання про судовий збір.

Оскільки у відповідності до вимог ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто лише у разі ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення, то суд вважає, що у випадку звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності відсутні підстави для стягнення з неї судового збору.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 22, 23, 33, 34, 40-1, ч.1 ст.172-6, ст.ст.245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, - на підставі ст.22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Кічак