Справа № 567/781/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Венгерчук А.О., при секретарі Самолюку А.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Нікітюка П.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого слюсарем у ВП "Хмельницька АЕС", посвідчення водія НОМЕР_1

за ч.4 ст.130, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені)

встановила:

11.06.2021 близько 12:15 год. на а/д Острог-Кременець, 10км. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Mazda, 5", реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснив дорожньо-транспортну пригоду, а саме - в`їхав у дерево, після чого вжив алкогольні напої. Огляд для визначення стану сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора алкотесту DRAGER 6810, що підтверджується тестом №2627 від 11.06.2021.

11.06.2021 близько 12:15 год. на а/д Острог-Кременець, 10 км. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Mazda, 5", реєстраційний номер НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив наїзд на перешкоду (дерево). Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаних правопорушень визнав частково та пояснив, що 11.06.2021 він дійсно керував транспортним засобом "Mazda, 5", реєстраційний номер НОМЕР_2 та скоїв ДТП, а саме в`їхав в дерево. Зазначив, що після скоєння ДТП не вживав алкогольних напоїв, однак вживав їх напередодні ввечері, а також зранку 11.06.2021. Підтвердив, що пройшов огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора, який показав позитивний результат.

Захисник Нікітюк П.М. в судовому засіданні вважає, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративних правопорушення, посилаючись на те, що його вина в судовому засіданні не доведена, оскільки він не вживав алкогольних напоїв після ДТП.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, надавши оцінку всім доказам в їх сукупності та взаємозв`язку, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП з огляду на наступне.

За змістом ст.ст.251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена протоколом про адміністративне правопорушення від 11.06.2021 серії ДПР18 №438984, та матеріалами справи: направленням на огляд водія від 11.06.2021, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, почервоніння обличчя, а також наданими відеозаписами, які отримано в порядку, передбаченому ст.251 КУпАП.

Відповідно до результатів тестування ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою алкотесту DRAGER від 11.06.2021 вбачається, що в ОСОБА_1 о 14:44 год. встановлено алкогольне сп`яніння, результат тесту 1,88‰.

Використання медичних виробів Газоаналізатори DRAGER Alkotest, які були завезені та реалізовані на території України, та введені у експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва про державну реєстрацію є можливим за умови додержання вимог щодо повірки (калібрування) та інших нормативних документів, що підтверджують вірність результатів вимірювання.

Як встановлено з Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки, дане Свідоцтво, яке видане для підтвердження відповідності вимогам законодавства - Alkotest DRAGER 6810, чинне до 19.08.2021.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів, на яких зафіксовано події, що мали місце 11.06.2021, суд пересвідчився у тому, що працівники патрульної поліції запропонували ОСОБА_1 пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній погодився та пройшов такий тест на місці зупинки транспортного засобу, (результат тесту 1,88‰). Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння в медичному закладі відмовився.

Допитані за клопотанням сторони захисту свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснили, що 10.06.2021 вони з ОСОБА_1 поїхали на рибалку та ввечері 10.06.2021 вживали алкогольні напої. Вранці 11.06.2021 вони всі, в тому числі ОСОБА_1 , також випили приблизно 1 л. горілки. Після чого ОСОБА_1 керував автомобілем та, не впоравшись з керуванням, здійснив ДТП.

Відповідно до довідки ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 23.06.2021 №3229/202/01/10-2021 встановлено, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався.

Згідно електронної бази даних ОСОБА_1 отримав посвідчення водія.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735, згідно яких огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порушень працівниками поліції вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а також вимог чинного законодавства, які б могли стати підставою для закриття справи, не встановлено.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Підстав вважати їх недопустимими суд не вбачає.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними доказами, які повністю узгоджуються між собою.

З зазначених доказів вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України, яким забороняється керувати транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, аналізуючи у сукупності досліджені докази приходжу до висновку, що ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем "Мазда, 5", реєстраційний номер НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, однак вживав алкогольні напої ще до скоєння ДТП, що підтверджується його поясненнями в судовому засіданні, показами свідків та письмовими доказами. Таким чином належні та допустимі докази вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП відсутні.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумніві щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Приймаючи до уваги, що сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, вважаю, що викладені у протоколі обставини щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, а тому його вина у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП не доведена.

В той же час, береться до уваги доведеність вини ОСОБА_1 про те, що 11.06.2021 ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що також підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи.

За таких підстав, в судовому засіданні встановлено, що 11.06.2021 ОСОБА_1 здійснив адміністративне правопорушення передбачене ст.130 КУпАП.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_4 повністю підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.

При цьому, зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення невідповідної частини статті 130 КУпАП, яку порушив ОСОБА_1 не спростовує факту вчинення ним самого правопорушення та не є підставою для закриття провадження по справі.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.

За загальним визначенням транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а тому на водія покладається відповідальність не тільки за своє життя, а й за життя пішоходів та цілісність майна інших громадян.

В рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його вина повністю підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, та в судовому засіданні з досліджених доказів встановлено, що ОСОБА_1 , як особа, яка керувала транспортним засобом, пройшов у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, який показав позитивний результат.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , не зважаючи на загально прийняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе порушення правил дорожнього руху, ОСОБА_1 як водій повинен був розуміти існуючі додаткові обмеження щодо вживання спиртних напоїв особами, які здійснюють керування транспортними засобами, однак знехтував та проігнорував такими обмеженнями, а тому суд вбачає фактичні та правові підстави для застосування щодо нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень, що буде відповідати характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення враховуються обставини та характер вчинених правопорушень, особа правопорушника, ступінь його вини, відсутність обтяжуючих обставин за вчинення правопорушення.

Враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, обставини справи, приходжу до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік в межах санкції, визначеної ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, на підставі ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішуючи справу в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП суд виходить з наступного.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення від 11.06.2021 серії ДПР18 №438929, схемою місця ДТП від 11.06.2021 та іншими матеріалами справи.

Згідно схеми місця ДТП від 11.06.2021 вбачається, що ДТП мала місце на а/д Острог-Кременець, 10 км., із зазначенням місця розташування автомобіля. В результаті ДТП автомобіль «Мазда, 5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження, які вказані в даному документі.

Заперечень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу, невідповідності внесених відомостей до протоколу, схеми ДТП ОСОБА_1 не вказував.

Статтею ст.124 КпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, підставою для притягнення до відповідальності за ст.124 КпАП України є не будь-яке порушення Правил дорожнього руху, а саме те порушення, яке знаходиться у причинному зв`язку із настанням наслідків, що полягає в певних діях (бездіяльності) водія, якими порушується відповідний пункт ПДР, що перебуває в причинному зв`язку з подією ДТП. Це випливає зі змісту диспозиції ст.124 КУпАП, яка по своїй суті є відсилочною до Правил дорожнього руху.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст.251 КУпАП.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.2 ст.38 КУпАП якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

В ході розгляду справи про адімістративне встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було складено 11.06.2021, адміністративне правопорушення вчинено 11.06.2021.

Отже, на момент розгляду справи судом строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закінчився.

За таких обставин та у відповідності до п.7 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , підлягає закриттю в зв`язку з перебігом строків накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.8, 24, 36, 40-1, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір"

постановила:

Визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню з ОСОБА_1 в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме: в сумі 34000 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 25.10.2021.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.