Справа № 747/151/21
Провадження№ 3/747/61/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2021 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка матеріали, що надійшли з ВП № 1 Прилуцького ВП ГУНП України в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого слюсарем ТОВ «Понори», раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 471142 від 11.03.2021 водій ОСОБА_1 11 березня 2021 року в 02 год 20 хв на автошляху Дмитрівка - Красний Колядин - Скороходове керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння - нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння воді й відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому невизнав і суду показав, що його зупинили працівники поліції вночі на дорозі, запропонували пройти тест на алкоголь, він пройшов на місці, показало всі нулі. Тоді почали розбиратися, що в нього прострочені права, що на автомобілі встановлено газову установку, з цими порушеннями він і погодився, про це і зазначив в протоколі. Коли у нього відбирали пояснення, то працівники поліції сиділи в своєму автомобілі, а він стояв на вулиці, було темно, нічого не видно, що там вони написали, він і підписався. Ніяких свідків під час складання протоколу не було. Про те, що здійснювалась відеофіксація, його не повідомили, він про це не знав. Після того, як склали протокол, то вони поїхали, а водій також поїхав додому.

Захисник Лисенко В.С. в судовому засіданні зазначив, що до протоколу, який направлений до суду, було внесено додаткові відомості вже після того, як водій ОСОБА_1 його підписав і йому вручили копію протоколу, зокрема, дописаний другий свідок в протоколі, та зазначено про невидання тимчасового дозволу на керування автомобілем. Захисник вважає, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Крім того, працівники поліції, складаючи протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП та маючи підозру про те, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, повинні були виконати вимоги ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування. Також в порушення Інструкції працівники поліції в разі відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння не вручили водію направлення до медичного закладу. Крім того, в порушення вимог ст. 265-1 КУпАП при вилученні посвідчення водію не видали тимчасовий дозвіл направо керування транспортним засобом.

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис, що міститься на долученому до протоколу диску, приходить до наступного висновку.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Тобто складом адміністративного правопорушення, за яким складено протокол відносно ОСОБА_1 , є саме відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння. З оглянутого в судовому засіданні диску, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не вбачається того факту, що водій відмовився проти огляд на стан сп`яніння, взагалі із запису не зрозуміло, відносно кого, де та ким проводиться відеозапис, будь-яких ідентифікуючих ознак щодо осіб на відеозаписі.

Порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП та постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду». Відповідно до цих нормативних актів, а саме - частин 1, 2 ст. 266 КУпАП та пунктів 2-5 Порядку, а також п. 1.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Також суд звертає увагу на те, що згідно постанови КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (пунктів 3, 4, 6), наказу МВС та МОЗ України від 09.09.2009 року № 400/666 (пунктів 1.2, 1.6, 1.7, 2.1-2.8) інспектор повинен провести огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Цей огляд повинен проводитися у присутності двох свідків. В разі відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у разі незгоди з результатами даного огляду, інспектор зобов`язаний направити водія пройти огляд до найближчого медичного закладу, виписавши направлення на огляд згідно форми, що приведена в додатку 1 до Інструкції № 400. Судом встановлено, що дані вимоги закону уповноваженою особою не дотримані, пояснення свідків до протоколу не долучено.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, і тому не може вважатись достатнім доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП саме за відмову пройти на місці огляд на стан сп`яніння чи відмову проїхати в лікарню на медичний огляд чи керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Даний висновок суду зроблений на підставі рішення Конституційного Суду України від 22.10.2010 року у справі № 23-рп/2010, де у пункті 4 зазначено, що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобов`язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що копія протоколу, що була надана ОСОБА_1 працівниками поліції після підписання, і сам протокол серії ДПР 18 № 471142 від 11.03.2021 року, відрізняються за своїм змістом. Так, в оригіналі протоколу, що надійшов на розгляд суду, зазначено два свідки, в копії протоколу, що надана ОСОБА_1 в судовому засіданні, зазначений один свідок та зазначено, що тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом водію не видавався. В копії протоколу дана інформація відсутня.

Виходячи із вищезазначеного суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події адміністративного правопорушення, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння чи відмова особи яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння - протокол від 11 березня 2021 року складений з порушенням вимог КУпАП та не містить достатніх доказів цього, у зв`язку з чим суд приходить до висновку до цих правовідносин застосувати ст. 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 247, 252, 268, 269, 272, 283, 285, 287-289 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція в Чернігівський апеляційний суд протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: Л.В.Тіщенко