Справа № 509/1790/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року смт Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Бочаров А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

не працює

до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 ч. 1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

З протоколу серії АПР18 № 008415 від 06.04.2021 року, який надійшов до суду 19.04.2021 року, вбачається, що 06.04.2021 року о 15:00 год., гр. ОСОБА_1 перебував на вулиці Берегова, в смт Овідіополь, без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, чим своїми діями порушив постанову КМУ №1236 від 09.12.2020 року, за що відповідальність передбачена ст. 44-3 ч. 1 КУпАП.

Згідно із ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення при обов`язковому з`ясуванні вини даної особи у вчиненні адміністративного правопорушення та того чи підлягає вона адміністративній відповідальності, суддя зобов`язаний з`ясувати також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) в п. 114 Рішення від 10 вересня 2010 року у справі «Макфарлейн проти Ірландії» (заява № 31333/06), п. 38 Рішення Великої Палати від 29 березня 2006 року у справі «Ріккірді Піссаті проти Італії» (заява № 62361/00) зазначив, що засіб є ефективним тільки якщо він доступний та достатній.

В силу п. 255 Рішення ЄСПЛ від 12 грудня 2012 року у справі «Ель-Масрі проти колишньої Югославської Республіки Македонія» (заява № 39630/09) та п. 152 у справі «Кудла проти Польщі» (заява № 30210/06) від 26 жовтня 2000 року засіб повинен бути ефективним на практиці й по закону, а згідно п. 36-40 Рішення від 24 липня 2012 року у справі «Джорджевич проти Хорватії» (заява № 41526/10) при оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника.

Судом враховується, що при розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності необхідно забезпечити оптимальний баланс між дотриманням прав і свобод особи, яка притягується до відповідальності, та загальним (публічним) інтересом, який передбачає ефективний захист особистості, суспільства і держави від адміністративних правопорушень.

Таким чином, на думку суду, будь-яке адміністративне правопорушення та санкції за його скоєння повинні бути чітко визначені в законі таким чином, щоб виходячи з його тексту - у випадку необхідності за допомогою тлумачення, що надано судам, - кожен міг передбачити адміністративно - правові наслідки своїх дій або бездіяльності.

В противному випадку може мати місце суперечна правозастосовна практика, яка послаблює гарантії державного захисту прав, свобод і законних інтересів громадян від свавільного адміністративного примусу.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_1 не спричинили будь-яких матеріальних збитків.

Вважаю, що дії ОСОБА_1 містять суто формальні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 44-3 ч. 1 КУпАП, з урахуванням обставин його вчинення, незначною тривалістю та відсутністю жодних шкідливих або тяжких суспільних наслідків, відсутність потерпілих та відсутність матеріальної шкоди.

Також вважаю, що діяння ОСОБА_1 не відповідає тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, її дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, або інтересам юридичних чи фізичних осіб, і така шкода фактично не була заподіяна.

Частиною 2 ст. 284 КУпАП, передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд вважає, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення є малозначним, а тому ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 ч. 1 КУпАП за малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22,44-3 ч.1, 245,280,284 КУпАП України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від адміністративної відповідальності передбаченої ст. 44-3 ч. 1 КУпАП обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 ч. 1 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Бочаров А.І.