Справа № 357/2878/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2021 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляс О. П. розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква УПП в Київській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: дані відсутні.

В С Т А Н О В И В :

27.02.2020 р. о 11 год. 50хв. водій ОСОБА_1 в м.Біла Церква по вул.Сквирське шосе, 41, керував транспортним засобом BMW 320 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив вимоги п.2.5Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1ст.130КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився свою провину не визнав. Пояснив суду, що протокол не відповідає фактичним обставинам, вимогам Закону та «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». В стані наркотичного сп`яніння не перебував, так як не вживає наркотики і не відмовлявся пройти медичний огляд на стан наркотичного спяніння в медичному закладі. Однак, працівник поліції проігнорувала даний факт та склала протокол про адміністративне правопорушення опираючись на власні переконання, а не на докази. Копію протоколу про адміністративне правопорушення та направлення для проходження огляду на стан сп`яніння йому не надавався. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З метою перевірки вини ОСОБА_1 суд неодноразово відкладав розгляд справи та викликав в судове засідання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 . Проте на виклики до суду вказані свідки не з`явилися, у зв`язку з чим у суду є сумніви щодо достовірності їх письмових показів.

Вислухавши особу яка притягається до адміністративної відповідальності, оглянувши диск з відеозаписом з нагрудної камери, дослідивши адміністративний матеріал, вважаю, що винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не доведена, виходячи з наступного.

Як вбачається з досліджених відеозаписів із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, відеофіксація не була безперервною, суд вважає, що це є порушенням Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, де в п. 3.5 зазначено, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно. З відеозапису, також вбачається, що ОСОБА_1 від проходження, запропонованого працівником поліції обстеження для визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі не відмовлявся, також неможливо зробити висновок щодо присутності свідків на місці події, тому даний доказ суд не може вважати належним.

Згідно положень статті 283КУпАП, суд при винесенні постанови про адміністративне правопорушення перевіряє чи є в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.251КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за порушення п.2.5ПДР України, оскільки повинен був на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проте цього не зробив.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У розумінні вимог ст. 266 КУпАП, п. 12 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться у разі перебування у водія ознак наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція 2) передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 524717 від 27.02.2021 року, а саме за відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Але з відеозапису, чітко вбачається, що ОСОБА_1 від проходження, запропонованого працівником поліції обстеження для визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі не відмовлявся.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, суд не приймає до уваги протокол серії ДПР18№ 524717 від 27.02.2021 року, оскільки огляд на визначення стану сп`яніння не було проведено, в порушення вимог ст.266КУпАП, «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затверджену наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015року, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008року №1103.

Особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за змістом зазначених пояснень, були запрошені органом поліції в якості свідків. У випадку пояснень, відібраних від свідків, інформації щодо документів, на підставі яких було встановлено особу даних свідків, не зазначено. Певні сумніви також викликають самі письмові пояснення вищезазначених свідків. Натомість цього, свідок повинен добровільно та самостійно пояснити те, що відомо йому з приводу вчиненого правопорушення, тільки в такому разі пояснення можуть мати об`єктивний характер та використовуватися як достовірний доказ вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину. Пояснення свідка ОСОБА_3 не підписані самим свідком.

Таким чином співробітниками поліції не було достовірно встановлено особу свідків, оскільки жодних відомостей про надання останніми певних документів на підтвердження особи ані матеріали справи, ані відповідні пояснення не містять.

За таких обставин відібрані від невстановленої особи пояснення, що долучені до матеріалів справи, та не підписані самим свідком, не можна вважати доказом належного виконання приписів ст. 266 КУпАП.

Таким чином, враховуючи недоведеність факту встановлення особи одного із свідків та вищевказані недоліки долучених до матеріалів справи пояснень, обставина виконання працівниками поліції вимог статті 266 КУпАП щодо присутності двох свідків не знаходить свого підтвердження.

Згідно вимог ч. 5 ст. 266КУпАП, огляд особи на стан сп`яніння, проведений із порушенням чинного порядку, визнається недійсним.

Згідно з роз`ясненнями п.24 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. 2ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно вимог ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Оцінюючи в сукупності вищевказане, суд приходить до висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю у відповідності із п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею)постанови та про накладення на цю особу адміністративного стягнення.

З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст. 130, 247, 268, 276, 277, 283-285 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО. П. Шовкопляс