ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/3974/20 Номер провадження 33/814/511/21Головуючий у 1-й інстанції Даценко В. М. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М.,

за участю:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката - Чабаненка В.О.,

потерпілого - ОСОБА_2

представника потерпілого адвоката Рохманова В.І.

при секретарі Ряднині І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфренції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 липня 2021 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , мешкає: АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини

Постановою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з постановою судді 20 листопада 2020 року о 16 год. 40 хв. на 296 км автодороги М03 Київ-Харків-Довжанський, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Peugeot Boxer 230L державний номерний знак НОМЕР_2 , при перестроюванні не надав переваги в русі автомобілю Volkswagen LT 35 державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.10.1, 10.3 ПДР України та допустив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді щодо нього скасувати, а провадженні у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Наполягає на винуватості іншого учасника ДТП.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що суддею дана невірна оцінка щодо допущення ним порушень п.п.10.1, 10.3 ПДР України.

Зазначає, що здійснюючи маневр розвороту перетинав ліву смугу руху, в цей час водій автомобіля Volkswagen LT 35 державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_2 , що рухався в попутньому напрямку в лівій додатковій смузі для гальмування, щоб уникнути наїзду на металеве огродження, змінив напрямок руху праворуч і скоїв зіткнення з автомобілем Peugeot Boxer 230L державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Вважає, що причиною ДТП стали дія водія ОСОБА_2 , який порушив вимоги п.п. 12.1,, 12.3, 12.9 (б), 13.1, 14.2 (б) ПДР України.

Також зазначав, що працівники патрульної поліції допустили спрощений підхід

Позиція апелянта в судовому засіданні апеляційного суду

В судовому засіданні, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав свою апеляційну скаргу і пояснив, що 20 листопада 2020 року близько 16 год. керуючи автомобілем Peugeot Boxer 230L державний номерний знак НОМЕР_2 , він рухався по автодорозі Київ-Харків-Довжанський, здійснював маневр розороту відповідно до вимог ПДР України і коли знаходився в крайній лівій смузі, збираючись перестроїтися в смугу для гальмування, його автомобіль дуже швидко почав обганяти з лівого боку по смузі гальмування попутний автомобіль Volkswagen LT 35 державний номерний знак НОМЕР_3 , водій якого щоб уникнути наїзду на металеву огорожу прийняв праворуч і дотично вдарив його автомобіль в передню ліву частину.

Вважає, що ніякої перешкоди автомобілю Volkswagen LT 35 державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 він не створював, оскільки останній значно перевищив дозволену швидкість руху на даній ділянці дороги, почав обганяти його по смузі гальмування, а побачивши перед собою перешкоду металеву огорожу, почав маневрувати праворуч і ковзно вдарив його автомобіль. Пояснив, що висновки судової автотехнічної експертизи є неповними.

Адвокат Чабаненко В.О. діючий в інтересах водія ОСОБА_1 пояснив, що водій ОСОБА_1 вимог ПДР України не порушував, ДТП сталася внаслідок того, що водій ОСОБА_2 не дотримався обмеження швидкості і здійснював обгін, не впевнившись в безпеці маневру. Висновки судової автотехнічної експертизи вважав такими, що зроблені на користь водія ОСОБА_2 , апеляційну скаргу просив задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що вимог ПДР України не порушував, ніяких маневрів не вчиняв. Винним вважає водія ОСОБА_1 , апеляційну скаргу просив залишити без задоволення.

Адвокат Рохманов В.І. діючий в інтересах потерпілого ОСОБА_2 пояснив, що причиною ДТП були дії водія ОСОБА_1 , який перед виконанням маневру не впевнився в безпеці, дії водія ОСОБА_2 , були регламентовані вимогами п.12.3 ПДР України, тобто він знаходився в небезпечній ситуації, яку створив водій ОСОБА_1 . Просив залишити апеляційну скаргу без задовлення.

Мотиви суду

Вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Так визнаючи ОСОБА_1 винуватим за ст.124 КУпАП, суддя послався на протокол про адміністративне правопорушення щодо нього, в якому зафіксований факт вчинення правопорушення; схему місця ДТП на якій позначено розташування транспортних засобів, місце зіткнення, напрямки руху автомобілів; слідову інформацію; дорожню обстановку; письмові пояснення ОСОБА_2 та висновок експерта Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/117-21/5403-ІТ від 14 травня 2021 року.

Проаналізувавши зазначені докази суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушень ПДР , які перебувають у причинному зв`язку із настанням події ДТП і кваліфікував його дії за ст.124 КУПАП.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Натомість доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими та висновків судді суду першої інстанції не спростовують.

Так, доводи апеляційної скарги зводяться в цілому до того, що він вбачає порушення ПДР України у діях супротивної сторони і заперечує свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Аналізуючи зазначені доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із такого.

За нормативним визначенням об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП полягає у порушенні особою Правил дорожнього руху України, які перебувають у причинному зв`язку із настанням події ДТП та відповідно спричинення механічних пошкоджень транспортних засобів.

Правилами дорожнього руху України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.3 Правил учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.4. кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пунктом 10.1 Правил визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.3, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що розмежуванням версії ОСОБА_1 та обвинувачення є напрямок руху автомобілів на стадії зближення і в момент зіткнення.

Так, за версією ОСОБА_1 зіткнення автомобілів відбулося при переміщенні автомобіля Volkswagen LT 35 державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 з додаткової смуги гальмування праворуч. При цьому за версією ОСОБА_2 та обвинувачення, зіткнення сталося внаслідок здійснення перестроювання автомобіля Peugeot Boxer 230L державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 з правої смуги руху в ліву смугу руху, в якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , після чого автомобіль останнього скоїв наїзд на металеву огорожу.

Суд апеляційної інстанції повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, що слідова інформація - гальмівний шлях лівого та правого колеса автомобіля Volkswagen LT 35, що вказують на траєкторію його руху, кінцеве положення вказаного автомобіля, що співпадає з напрямком слідів гальмування, зафіксовані в схемі ДТП. Характер пошкоджень на транспортних засобах свідчать про те, що вказаний автомобіль рухався на момент ДТП в лівій смузі, після чого, внаслідок зіткнення почав зміщуватися ліворуч на додаткову смугу гальмування, де відбувся наїзд на огрожу, підтверджує версію обвинувачення та водія ОСОБА_2 , що ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог п.10.1, 10.3 ПДР України, який при перестроюванні не надав переваги в русі автомобілю Volkswagen LT 35 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення, та повністю спростовує версію ОСОБА_1 .

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції за клопотанням ОСОБА_1 було призначено судову автотехнічну експертизу. При цьому питання перед експертом були поставлені в тій редакції, що була зазначена в клопотанні.

Згідно з висновком експерта Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/117-21/5403-ІТ від 14 травня 2021 року мінімальна швидкість руху автомобіля Volkswagen LT 35 державний номерний знак НОМЕР_3 становила - 71.15, 71.58, 72.07 км/год, в даній дорожній обстановці водій автомобіля Volkswagen LT 35 державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_2 , повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3. Правил дорожнього руху України і не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем Peugeot Boxer 230L державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , шляхом застосування екстреного гальмування.

Відповідно до вказаного висновку водій автомобіля Peugeot Boxer 230L державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 ні в своїх свідченнях, ні під час додаткового огляду від 09 лютого 2021 року за його участю, не надав комплексу вихідних даних, з яких має виходити експерт при проведенні розрахунків при перевірці його версії виникнення ДТП.

Таким чином прихожу до висновку, що висновок експерта Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/117-21/5403-ІТ від 14 травня 2021 року не спростовує версію обвинувачення.

Твердження водія ОСОБА_1 про перевищення водієм ОСОБА_2 дозволеної швидкості руху (п.12.9(б) ПДР України) та правил обгону (п.п.13.1 та 14.2 (б) ПДР України також не знайшли свого підтвердження.

Так, в схемі ДТП зафіксовано, що в районі місця зіткнення встановлено два дорожні знаки, а саме: 4.7 "Об`їзд перешкоди з правого боку" та 5.26 "Місце для розвороту", які не визначають швидкісного режиму. Дорожні знаки, які б обмежували швидкість руху в схемі відсутні. Схема підписана обома учасниками ДТП без зауважень.

Відповідно до підпункту ґ) п. 12.6 Правил дорожнього руху України поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год, а, відповідно до висновку експерта Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/117-21/5403-ІТ від 14 травня 2021 року, мінімальна швидкість руху автомобіля Volkswagen LT 35 державний номерний знак НОМЕР_3 становила - 71.15, 71.58, 72.07 км/год, що не перевищувало встановлені вимогами ПДР України обмеження.

Посилання ОСОБА_1 на те, що зіткнення сталося під час виконання маневру обгону водієм автомобіля Volkswagen LT 35 державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_2 також не знайшли свого підтвердження, оскільки відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, обгін - це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Ураховуючи, що відповідно до схеми ДТП транспортні потоки протилежних напрямків розділені металевою огорожею (позначка 7 на схемі - відбійник), у суду виникають обгрунтовані сумніві щодо наявності у будь-якого водія технічної можливості здійснити такий маневр.

У питанні належності та допустимості доказів у справі апеляційний суд звертає увагу, що схема місця ДТП на якій було зафіксовано розташування транспортних засобів, місце зіткнення, тощо, була підписана обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди і не містить жодних зауважень або заперечень з їх боку, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 118809 від 20 листопада 2020 року містить всі необхідні реквізити, підписаний ОСОБА_1 та особою, що його склала, крім цього матеріали справи про адміністративне правопорушення містять письмові пояснення учасників ДТП. Тобто матеріали оформлені відповідно до розділу IX. «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року.

Апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_1 в даній дорожній ситуації діяв недбало, розраховуючи на можливість ненастання наслідків у виді ДТП, суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку, що причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що від неї настали були порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 10.1 та 10.3 ПДР України.

Таким чином апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Оскільки, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, то суддя прийняв законне і обгрунтоване рішення, яким визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, провадження по справі відносно нього закрив у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Істотних порушень вимог законодавства про адміністративні правопорушення, які б могли перешкодити судді ухвалити законне, обгрунтоване та вмотивоване судове рішення, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову судді щодо нього без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 жовтня 2021 року щодо нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Л.М. Хіль