ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/651/21 Справа № 203/3200/20 Суддя у 1-й інстанції - Підберезний Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участю адвоката Пашніної А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Пашніної А.В., на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

За цією постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.08.2020 о 03:15 годин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz н.з. НОМЕР_1 на вул. Ю.Савченка, 27 в м. Дніпрі з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В клопотанні про поновлення строків на оскарження представник Москаленко І.М. просить поновити строк на оскарження постанови суду. В обґрунтування свого клопотання зазначає про те, що ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим був позбавлений можливості її оскаржити у строк, визначений ст. 294 КУпАП, оскільки отримав її лише 11 березня 2021 року.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що під час розгляду справи судом не було враховано тієї обставини, що підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 у працівників поліції не було та не підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які не містять будь-яких відомостей щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за інші правопорушення.

Крім того, зазначає також й про те, що працівниками поліції не було дотримано вимог ст. 266 КУпАП та не відсторонено належним чином ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Разом з цим, зазначає, що показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не відповідають вимогам закону та не містять у собі жодних відомостей, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Так, представник зазначає, що пояснення вказаних свідків не містять суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не містять конкретних ознак сп`яніння, а тому, вказані порушення, не можуть свідчити про те, що ці пояснення відповідають критерію належності та допустимості доказів.

Одночасно з цим, зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять направлення на проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я. Також, зазначає про те, що у протоколі відсутні підписи понятих.

Крім того зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводився у відсутність ОСОБА_1 , чим було порушено його право на захист.

ОСОБА_1 на судове засідання до апеляційного суду не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, адвокат Пашніна А.В. не заперечувала проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , тому вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 , за участю його адвоката Пашніної А.В., що узгоджується і відповідає вимогам ч. 6 ст. 294 КупАП.

Вислухавши адвоката Пашніну А.В., яка підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку та законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, враховуючи те, що постанова була винесена без участі Москаленко І.М., адвокат з повним текстом ознайомився лише 11 березня 2021 року, що не спростовано матеріалами справи, тому причини пропуску строку є поважними, і вважаю за необхідне поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суддя зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №413991 від 28.08.2020 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;

- рапортом інспектора поліції від 28 серпня 2020 року, згідно якого під час несення служби за вказаною у протоколі адресою було зупинено автомобіль Мерседес-Бенз під керуванням ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не не відповідає обстановці. Водій ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які зазначили, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та мав ознаки алкогольного сп`яніння;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду встановленого законом, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмова особи, яке керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким, чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Є необґрунтованими і доводи апеляції про те, що покази свідків не відповідають вимогам закону та не містять у собі жодних відомостей, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а їх пояснення носять формальний характер. На думку апеляційного суду, зазначені твердження захисника носять суб`єктивну оцінку та спростовуються матеріалами провадження та доказами по справі, наведеними вище, в їх сукупності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема свідків, а також показами технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Письмові докази, наявні в матеріалах адміністративного провадження, в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи щодо ОСОБА_1 , а переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових доказах, не встановлено. Письмові пояснення свідків узгоджуються з відеозаписом з боді-камери працівників поліції, а тому сумнівів в їх достовірності, як на це вказують в апеляції, не виникає.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі в поясненнях свідків, де вони засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не вбачається.

Щодо відсутності підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , як на те вказується в апеляційній скарзі, то це не є порушенням порядку проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП, яке тягне за собою недійсність доказів. Крім того, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що автомобіль був зупинений на підставі п. 4 ч. 1 ст. 35 Закону України про Національну поліцію, а саме поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо транспортний засіб перебуває в розшуку.

Ствердження в апеляції, що ОСОБА_1 не повідомлявся про дату, час та місце розгляду адміністративної справи є безпідставним, оскільки ОСОБА_1 був обізнаний про наявність щодо нього провадженні у справі про адміністративне правопорушення, яке має розглядатись судом, однак не вжив необхідних, активних дій задля забезпечення свого права на захист та реалізації своїх процесуальних прав.

Щодо ствердження адвоката про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, хоча вказаний факт і має місце, проте не є порушенням порядку проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП, яке тягне за собою недійсність доказів.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі з мотивів наведених в апеляції апеляційний суд не вбачає, а тому вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Пашніної А.В. задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Пашніної А.В.- залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко