ПОСТАНОВА
Іменем України
20 травня 2021 року с.м.т.Шевченкове
Суддя Шевченківського районного суду Харківської області Тордія Е.Н. розглянувши адміністративні матеріали №637/432- 433/21 (3/637/236-237/21), які надійшли з ВПД №1 (Шевченкове) Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області у відношенні :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює Куп`янський РВП, ВПД №1 інд. код невідомий, проживає в АДРЕСА_1
у скоєні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 , ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Роз`яснені права, передбачені ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.63 Конституції України,-
Короткий зміст та фактично встановлені обставини.
З протоколу про адміністративне правопорушення від 3 травня 2021 року ( серія ДПР 18 № 162218 ) вбачається, що 2 травня 2021 року о 22.50 годині, в с. Полтава по вул. Тракторна , гр-н ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автомобілем CHEVROLET LACETTI державний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не урахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, здійснив виїзд на узбіччя (кювет) з подальшим перекиданням автомобіля. В результаті чого, автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1 ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Окрім того , відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 3 травня 2021 року ( серія ДПР 19 № 162219) ОСОБА_1 в с. Полтава по вул. Тракторна , гр-н ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем CHEVROLET LACETTI державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнечі рота , порушення координації руху), від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння на місці ДТП та в медичному закладі відмовився. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Позиція учасників судового процесу.
В судовому засіданні ОСОБА_1 винним за вищевказаними обставинами себе не визнав та пояснив ,що 2 травня 2021 року , він перебував у своїх знайомих до яких його привіз батько ОСОБА_2 . Враховуючи що він приймав алкогольні напої біля 22.00 години, зателефонував батькові щоб він його забрав. Рухаючись додому , сталась поломка з колесом, що стало причиною з`їзду на узбіччя (кювет) з подальшим перекиданням автомобіля. При цьому автомобіль перекинувся на праву сторону, але батько зміг вилізти з машини та пішов шукати допомоги. Через деякий час під`їхав автомобіль , з якого вийшли чоловіки та допомогли перекинути автомобіль. Він виліз з водійського крісла так як його дверцята заклинило та побачив, осіб які були в стані алкогольного сп`яніння. Один з них ОСОБА_3 ,з яким він мав неприязнені стосунки. Саме він викликав працівників поліції, посилаючись на той факт , що зможе тепер «відплатити» йому, поводив себе агресивно та провокував на конфлікт. Від надання пояснень та огляду на стан сп`яніння відмовився ,так як не керував автомобілем, та не хотів говорити що це був батько.
Прохав це врахувати при винесені рішення по справі.
ОСОБА_4 зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення як свідок події , пояснила, що 2 травня 2021 року вона перебувала в своєму будинку
АДРЕСА_2 , вони чекали родичем , які мали приїхати . Біля 23.00 години вона вийшла на двір на почула звук гальмування та хлопок. Вона з чоловіком підбігли до машини . В цей час приїхали їх родичі , які допомогли перевернути машину яку лежала на правому боці. З машини вийшов чоловік , вони його впізнали як ОСОБА_1 , працівника поліції Шевченківського ВР. Він зазначив що в машині нікого не має, при цьому перебував в стані алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_5 зазначив , що 2 травня 2021 року біля 22.40 години він сидів біля свого будинку № 21 по вул. Тракторній в с. Полтава. В цей час ,напроти нього сталось ДТП, автомобіль темного
кольору , зробив декілька обертів та з`їхав у кювет. Він з дружиною побіг на допомогу. В цей час приїхали родичі і також допомогли перевернути автомобіль який лежав на правому боці.
З нього виліз чоловік , якого він впізнав як ОСОБА_1 працівника Шевченківського ВП. ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. На питання чи він один в машині зазначив що більше нікого немає.
ОСОБА_2 допитаний в судовому засіданні пояснив,що 2 травня 2021 року, він відвіз сина до друзів і домовились, що він його забере пізніше. Біля 22.00 годин син зателефонував , і він за ним приїхав. Коли вони їхали в дорозі лопнуло колесо, і він здійснив виїзд на узбіччя (кювет) з подальшим перекиданням автомобіля на праву сторону. Він зміг вилізти та пішов за допомогою. Син залишився в машині. Враховуючи що це був святковий день , празник Пасхи в 23.00 години допомоги він не знайшов , а коли повернувся приблизно через півтори дві години ані машини, ані сина вже не було. Він вимушений був пішки йти до дому, враховуючи що свій телефон він як сталось залишив вдома. По дорозі його забрав знайомий ОСОБА_6 , якому зателефонувала його дружина.
ОСОБА_6 в судовому засіданні засвідчив той факт ,що 2 травня 2021 року вночі, йому зателефонувала дружина ОСОБА_2 , яка попросила забрати її чоловіка біля с. Безмятежне .Він поїхав і в районі с. Безмятежного на дорозі зустрів ОСОБА_2 , якого біля 4 годин ранку привіз додому.
ОСОБА_7 інспектор СРПП ВПД №1 Куп`янського РВП в судовому засіданні зазначив , що 2
травня 2021 року , надійшов виклик на 102 , що сталось ДТП. Він прибув на місце біля
с. Безмятежне. З`ясувалось ,що автомобіль який потрапив в ДТП належить ОСОБА_1 , працівнику СРПП №1 Куп`янського РВП, який зазначив ,що за кермом був не він , особа який був за кермом знайомий, пішов за допомогою в село. Від проходження на стан сп`яніння на місці і в медичному закладі відмовився , так як не був за кермом. На вигляд ОСОБА_1 був в адекватному стані. Зазначив , що на місці були присутні громадяни ,які поводили себе агресивно, так як перебували в стані алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив ,що 2 травня 2021 року ,був у скалі бригади СРПП ВПД №1 , коли на 102 прийшов виклик про ДТП біля с. Безмятежне. Приїхавши на виклик який здійснив ОСОБА_9 побачив ОСОБА_1 , працівника поліції. При цьому ОСОБА_1 зазначив ,що за кермом був не він , пізніше вказав , що батько. Особи які були поруч , перебували в стані алкогольного сп`яніння та поводили себе агресивно по відношенні до ОСОБА_1 , були видно ,що вони його провокують. Потім вони поїхали до Шевченківської ЦРЛ де ОСОБА_1 відмовився від проходження на стан сп`яніння , так як за кермом не перебував.
Суддя, вислухавши ОСОБА_1 інших учасників судового процесу , дослідивши надані до справи докази, дійшов наступного висновку.
Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.
Відповідно до ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення. Об`єднаній справі призначити номер (637/432/21, 3/637/236/21).
Згідно ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, серед іншого при розгляді справи про адміністративне правопорушення слід з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стосовно звинувачення ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення
Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.
Диспозиція ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що внаслідок порушення правил дорожнього руху учасниками дорожнього руху мають бути пошкоджено два і більше транспортних засобів або вантаж, автомобільні дороги, дорожні споруди чи інше майно.
Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Склад правопорушення містить в собі: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом
Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно встановити наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони даного правопорушення.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Протокол про адміністративне правопорушення, є як підстава для притягнення особи до відповідальності , та як і один із засобів доказування (ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення), повинен відповідати вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Як , вбачається з матеріалів справи, відомості в ЄРДР за даним фактом ДТП, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 286 Кримінального кодексу України - не вносилися.
Пунктоми 12.1. Правил дорожнього руху України передбаченео ,що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а
також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Схема ДТП містить інформацію щодо автомобіля CHEVROLET LACETTI державний номер НОМЕР_2 , відомостей щодо інших транспортних засобів, пошкоджень вістуні.
Також, матеріали справи не містять інформації щодо швидкості руху транспортного засобу, що не дає можливості суду визначити порушені норми ПДР.
З пояснень ОСОБА_2 вбачається , що причиною ДТП стала проблема з колесом , а не порушення водієм швидкісного режиму, чи дистанції. Окрім того він зазначви ,що за кермом транспортного засобу перевував його батько ОСОБА_2 .
В ході перевірки встановлено, що інших учасників ДТП немає, про що зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення.
Протилежного в судовому засіданні не встановлено.
Положеннями ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи,що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Частини 1, 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 162218 від б3 травня 2021 року, суд дійшов до висновку, що він не містить належних та допустим доказів скоєння ОСОБА_1 правопорувшлення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Стосовно звинувачення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність по ній настає 1) у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» ПДР України), 2) у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів (п. 2.9 «г» ПДР України), 3) а також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР).
Таким чином для кваліфікації діяння за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно встановити, що особа: -керувала транспортним засобом, при цьому будучи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; -або передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, за умови, що тому, хто передає керування, відомо про такий стан; - або керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до роз`яснень, що міститься в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні
правопорушення на транспорті» від 23 рудня 2005 року №14 під керуванням транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Факт керування автомобілем може бути доведений: показаннями потерпілих або свідків правопорушення; фотознімками, відеозаписами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Тобто і відео з камер поліцейських, і відеозаписи з камер спостереження та відео реєстраторів автомобілів самих правопорушників, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, є доказами
Згідно «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції», детально вказано послідовність доведення водія в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
За наявності ознак алкогольного сп`яніння огляд на стан сп`яніння може бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, і алгоритм проведення перевірки таки: якщо огляд проводиться поліцейськими: перед
проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу; на вимогу особи надає їй сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки; видає особі, яка
підлягає огляду, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, визначених у п.3 вищевказаної Інструкції (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); за допомогою спеціального приладу проводиться огляд і в акті огляду фіксуються його результати. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння; якщо встановлений факт сп`яніння, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (тобто до проведення огляду і складання відповідного направлення та акту огляду відсутні підстави складати протокол про адміністративне правопорушення за ст.. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення); якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, діючим законодавством чітко визначено процедуру проходження огляду на стан алкогольного спяніння (ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року).
Між тим, для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я, відповідно до ч. 3 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п.п. 7, 8 Інструкції, є три підстави:1) незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу; 2) незгода водія з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу; 3) скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, що, в такому випадку, є обовязковим.
Матеріали справи не містять жодних відомостей, які б свідчили про необхідність обов`язкового проведення огляду на стан алкогольного спяніння щодо ОСОБА_1 безпосередньо в медичному закладі, відповідно до ч. 3 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення , або до п. 8 Інструкції.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту 22 Розділу ІІІ Інструкції, огляд на стан спяніння, проведений з порушенням, зокрема пунктів 6, 7 Розділу І Інструкції, вважається недійсним.
Крім того, відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). Додатком за № 1 Інструкції затверджено форму такого направлення.
Дослідивши адміністративний протокол та додатки до нього суддя зазначає, що таке направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в додатках до протоколу відсутнє.
Аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення від 3 травня 2021 року серія ДРП 18 № 162219 вбачається , що він складений на підставі свідчень подружжя ОСОБА_10 .
При цьому , як в письмових поясненнях , так і в судовому засіданні ОСОБА_11 зазначено ,що самої ДТП вона не бачила , лише почула звук гальм та тупий звук. Коли підбігла до місці ДТП побачила перевернутий автомобіль в якому находився один чоловік. В водії коли він виліз побачили співробітника поліції ОСОБА_1 , який був в нетверезому стані. На запитання , з приводу чого вона зробила такий висновок , зазначила що ОСОБА_1 поводив себе агресивно. Такий самий висновок зробив ОСОБА_12 . Свідки зазначили що прибули на місце ДТП майже одразу.
ОСОБА_1 в судовому засіданні та в своїх додаткових поясненнях зазначив , що по роботі мав конфлікти зі ОСОБА_13 тому вважає,що свідки його оговорюють.
Надав до суду фото місцевості де сталась ДТП та пояснив ,що відстань від будинку ОСОБА_10 та місцем ДТП становить не менше 300 м подія сталась в нічний час, коли під`їхала машина та його машину перевернули, батько вже пішов за допомогою , тому що минуло 10-15 хвилин. Свідки перебували в стані алкогольного сп`яніння враховуючи світо. Прохав це врахувати.
Працівники поліції Кулієв Р.Д. , ОСОБА_8 які прибули на місце ДТП зазначили ,що ОСОБА_1 поводив себе стримано, зазначив ,що він не перебував за кермом автомобіля.
Відеозапису працівники поліції не робили. Що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу , записано зі слів свідків ОСОБА_10 .
Таким чином , докази на підтвердження того, що автомобілем у зазначений у протоколі час керував саме ОСОБА_1 відсутні. Тобто, доводи останнього про те, що він не керував вищевказаним транспортним засобом, не спростовані матеріалами справи.
Отже, відсутня кваліфікуюча ознака диспозиції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення .
Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги КУпАП та Інструкції, яка розроблена профільним міністерством, поліцейськими не виконані, в той час як законодавець покладає обов`язок щодо збирання доказів саме на посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції) (частина 2 статті 251, пункт 1 частини 1 статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Згідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність.
Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, обєктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.
Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи вище викладене, суд вважає що в матеріалах справи відсутні достатні і беззаперечні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а тому у суду немає ніяких підстав вважати, що він порушив закон.
Статтею 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).
Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25). який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).
Висновки суду щодо застосування адміністративного стягнення.
Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 Кодексу України про адміністративне правопорушення..
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги Кодексу України про адміністративне правопорушення та Інструкції, яка розроблена профільним міністерством, поліцейськими не виконані, в той час як законодавець покладає обов`язок щодо збирання доказів саме на посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції) (частина 2 статті 251, пункт 1 частини 1 статті 255 Кодексу України про адміністративне правопорушення).
Наведені вище обставини мають суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки неправильне та неточне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення унеможливлює визнання судом належними та допустимими здобутих по справі доказів в розумінні вимог статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що в свою чергу є підставою для закриття за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 7,9, 124 ,247, 251,255, 256,280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.9, 62 Конституції України , п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя, -
Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд Харківської області.

СУДДЯ

3