Справа № 461/416/21 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/811/513/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса Михала Омеляновича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Фомічова Ігоря Олеговича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Фомічова Ігоря Олеговича на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 16 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Одеська обл., місце проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України,

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та накладено на нього стягнення - у виді конфіскації транспортного засобу н.з. « НОМЕР_1 » (країна реєстрації Республіка Польща), кузов НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 454,00 грн. судового збору.

За постановою суду ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 10.12.2020 року о, 04 годині 27 хвилин в зону митного контролю у напрямку «виїзд з України» м/п «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби в`їхав автобус марки «Neoplan», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 . Для здійснення митного контролю та митного оформлення вищевказаного транспортного засобу, який вивозився за межі митної території України, водієм було надано технічний паспорт, контрольний талон для проходження по «червоному коридору», Дозвіл на міжнародні регулярні перевезення пасажирів БВ №005343 від 04.12.2018 року та закордонні паспорти водіїв та пасажирів, які слідували вказаним автобусом. У ході здійснення митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення інформації про нього до АСМО «Інспектор» та згідно інформації, яка міститься для автомобільного сполучення» ЄАІС ДМСУ, було встановлено, що водій даного автобуса ОСОБА_1 03.02.2020 року ввіз на територію України через пункт пропуску «Устилуг Зосин» митний пост «Устилуг», транспортний засіб, н.з. « НОМЕР_1 » (країна реєстрації Республіка Польща), кузов НОМЕР_2 , в режимі «тимчасового ввезення до 20 днів».

10.12.2020 року в пункті пропуску п/п «Рава Руська» Галицької митниці Держмитслужби, під час опитування, гр. ОСОБА_1 повідомив про звернення в Одеську митницю директора фірми-перевізника Ірини Лемиш: «Звернення громадянина щодо неможливості своєчасного вивезення за межі митної території України транспортного засобу марки «Neoplan» №516, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , р.н. НОМЕР_4 . Згідно наявної в АСМО Інспектор інформації в розділі «Заяви підприємств/осіб» до зазначеного вище звернення жодних підтверджуючих документів долучено не було, а також під час перетину кордону на «виїзд з України» 10.12.2020 року жодних підтверджуючих документів про обставини події (аварії або дії обставин непереборної сили), місцезнаходження товарів і транспортного засобу водій автобуса ОСОБА_1 не надав.

Відповідно до даних програмно-інформаційного комплексу «Інспектор» та єдиної автоматизованої інформаційної системи ЄАІС з митної території України, станом на 10.12.2020 року не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений. На момент перетину кордону, документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст.460 МК України, зазначеною особою подано не було.

Нормою ст.108 МК України визначено, що строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Таким чином, гр. ОСОБА_1 перевищив встановлений Митним кодексом України строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу, що перебуває під митним контролем більше, ніж тридцять діб.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 Митного кодексу України.

На дану постанову судді захисник-адвокат Фомічов І.О. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 16 березня 2021 року, скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим через порушення норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вказує, що судом в оскаржуваній постанові зазначено, що доводи про необізнаність ОСОБА_1 про строк вивезення транспортного засобу за межі України спростовуються наявними матеріалами справи витягами з диспетчера ЗМК. Проте, ознайомившись з текстом постанови, апелянту незрозуміло яким чином суд досліджував вищезазначені докази, встановив з їх змісту встановлення Галицькою митницею Держмитслужби строку вивезення транспортного засобу з території України та обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про обов`язок вивезти транспортний засіб протягом встановленого строку.

Вказує, що ОСОБА_1 та його представник не мали змоги ознайомитися з матеріалами справи у зв`язку із значною віддаленістю суду від місця проживання ОСОБА_1 та його представника. Доступу до електронної справи надано не було, скан-копій на офіційну електронну адресу представника не надходило, у зв`язку із чим ОСОБА_1 був позбавлений можливості ознайомитися із матеріалами справи, дослідити та надати пояснення щодо наявних в матеріалах справи доказів, що стали підставою для накладення стягнення на ОСОБА_1 у вигляді конфіскації транспортного засобу.

Апелянт заперечує проти викладеного в оскаржуваному рішенні твердженні, що при опитуванні 10.12.2020 в пункті пропуску п/п «Рава Руська» Галицької митниці Держитслужби ним було ніби-то повідомлено, що директор фірми-перевізника звертався в Одеську митницю щодо неможливості своєчасного вивезення за межі митної території України транспортного засобу марки «Neoplan» №516, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , р.н. НОМЕР_4 . Адже при проходженні митного контролю, коли ОСОБА_1 дізнався, що він начебто порушив строк тимчасового ввезення транспортного засобу на територію України, він подзвонив до фірми-перевізника з метою уточнення причин наявності такої ситуації, де його повідомили про невідоме йому раніше звернення до митниці про неможливість своєчасного вивезення за межі митної території України транспортного засобу.

Наголошує, що цього часу ОСОБА_1 про будь-які звернення фірми-перевізника до митних органів не знав та про необхідність вивезення транспортного засобу в певний строк не повідомлявся. У зв`язку із тим, що строк тимчасового ввезення, встановлений митницею йому повідомлено не було, він не звертався до митних органів з повідомленням про неможливість вивезення транспортного засобу у встановлений строк та не міг надати необхідні підтверджуючі документи.

На думку апелянта, обов`язок надання необхідних підтверджуючих документів до заяви фірми-перевізника щодо неможливості своєчасного вивезення за межі митної території України транспортного засобу покладено безпосередньо на фірму перевізника, тому ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне скарження, апелянт покликається на те, що копію постанови від 16 березня 2021 року не отримував, а з текстом рішення ознайомився безпосередньо в ЄДРСР в день його оприлюднення, а саме 29 березня 2021 року.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Фомічова І.О., на підтримку апеляційної скарги, пояснення представника митного органу, який заперечив проти її задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 486 МК України передбачено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України - посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, дотримавшись вищезазначених вимог закону, об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній.

Суд прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, що стверджується матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у протоколі про порушення митних правил №2349/209000/20 від 10.12.2020 (а.с.1-4), службовими записками, доповідною запискою (а.с.5-6), та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Згідно з ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Нормою ст.108 МК України визначено, що строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Відповідно до ч.1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Згідно зч.1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Між тим, ОСОБА_1 не надав пояснення причин невиконання зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу, тобто порушник не підтвердив того факту, що він з приводу не порушення строку доставлення транспортного засобу на митницю звертався в органи доходів і зборів.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з обставин, передбачених ст.460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст.481 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як і не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною пропуску строку тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу, н.з. « НОМЕР_1 » (країна реєстрації Республіка Польща), кузов НОМЕР_2 .

Під час розгляду справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови судді першої інстанції, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для зміни чи скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Фомічову Ігорю Олеговичу строк апеляційного оскарження постанови судді Галицького районного суду м.Львова від 16 березня 2021 року.

Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 16 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Фомічова Ігоря Олеговича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк