П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2021 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Примаченко В. О. розглянувши матеріали, що надійшли від батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, вдівця, працюючого водієм в ТОВ «Транссіті», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався,

на підставі ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

06.11.2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

24.10.2020 року щодо ОСОБА_1 поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 24 жовтня 2020 року близько 09 год. 30 хв. в м. Біла Церква по вул. Князя Володимира, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом БОГДАН А-09202 н.з. НОМЕР_1 , здійснював міські перевезення в режимі маршрутного таксі за маршрутом № 22, у якому кількість пасажирів на 6 осіб перевищувала кількість місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на транспортний засіб, чим порушив вимоги п. 11 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 (зі змінами) від 22.07.2020 р. та затверджений протокол № 33 від 06.10.2020 р.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що він працює водієм в ТОВ «Транссіті», здійснює перевезення пасажирів на міським маршрутом № 22. Вважає, що він не являється суб`єктом вказаного правопорушення, оскільки не є суб`єктом господарювання, тобто перевізником, а являється лише найманим працівником, тому просить провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення. Надав до справи письмове клопотання про закриття провадження у справі.

Суддя, заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 129650 від 24.10.2020 р., фототаблицю до протоколу; письмові пояснення ОСОБА_1 від 24.10.2020 р.; рапорт поліцейського взводу № 1 роти № 1 БПП у м. Біла Церква УПП у Київській області Д. Штукованого від 24.10.2020; відеозапис з диску з нагрудної камери АІ0131, АІ00128 до протоколу про адміністративне правопорушення ГП 129650 від 24.10.2020 р., прийшов до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ст. 44-3 КУпАП, в редакції, чинній на час вчинення інкримінованого правопорушення, настає в разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Стаття 44-3 КУпАП має бланкетний характер і відсилає до нормативно-правових актів, якими установлено правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", інших актів законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: відомості про особу, яка притягається до відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Проте суддя бере до уваги, що в порушення вимог ст. 245 КУпАП не було проведено всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи. Зокрема, в матеріалах справи відсутні будь-які пояснення свідків чи очевидців правопорушення. Відомостей про те, що ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів на маршрутному автобусі або на міському автобусі, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах, матеріали справи не містять, так як і не містять реєстраційних документів на даний транспортний засіб щодо дозволеної для перевезення кількості пасажирів та технічної документації.

При цьому суд, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив підп. 2 п. 11 Постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22.07.2020 № 641.

Відповідно до підп. 2 п. 11 Постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22.07.2020 № 641 на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно.

Проте, 11 листопада 2020 року Кабінетом Міністрів України за № 1100 від 11.11.2020 року прийнято Постанову про внесення змін до акту Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 р. № 641, якою був, зокрема виключений пункт 11 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 р. Постанова набрала чинності 13.11.2020.

Крім цього, в рішенні Конституційного Суду України від 28.08.2020 року по справі № 1-14/2020(230/20), наголошено, що згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України; в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень; не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції України.

Обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватися виключно законом актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні. Встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить статтям 1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України.

Враховуючи викладене, суддя приходить до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому справа щодо нього підлягає закриттю.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 221, п. 1 ст. 247, ст. 256, 283, 284 КУпАП та відповідно до ст. 44-3 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяВ. О. Примаченко