Справа № 310/8718/20
3/310/75/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 рокум. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Полянчук Б.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173-2 ч.ч. 1, 2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17.11.2020 року щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП, у якому зазначено, що 17.11.2020 року о 17 годині 50 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого батька ОСОБА_2 , висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, причинив фізичну біль, Цими діями могло бути заподіяно шкоду здоров`ю психологічному та фізичному здоров`ю.

Крім того, 03.12.2020 року щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, у якому зазначено, що 18.11.2020 року близько 12 години гр. ОСОБА_1 , 1974 року народження, не виконав (порушив) терміновий заборонний припис АА №156383 від 17.11.2020 року, винесений йому за всіма заходами припису строком на 10 діб, а саме попри зобов`язання та заборону прийшов на адресу: АДРЕСА_1 до батька в стані алкогольного сп`яніння, де почав ображати словесно, в тому числі грубою нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою батькові ОСОБА_2 , 1953 року народження, чим знову продовжував вчиняти домашнє насильство психологічного характеру стосовно батька.

ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не визнав себе винним у скоєнні правопорушень і пояснив, що 17.11.2020 року на адресу батька нецензурною лайкою не висловлювався, фізичною розправою не погрожував, фізичну біль не спричиняв. Щодо вчинення правопорушення 18.11.2020 року зазначив, що викладене в протоколі про адміністративне правопорушення від 03.12.2020 року не відповідає дійсності, оскільки він терміновий заборонний припис від 17.11.2020 року не порушував. Вважав, що батько його оговорює з метою позбавити його можливості користуватися житловим будинком.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що справи відносно ОСОБА_1 розглядаються судом одночасно, вважаю необхідним об`єднати їх в одне провадження.

Згідно з ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.173-2 КУпАП підтверджується наступники доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №285399 від 17.11.2020 року; протоколом серії ВАБ №287187 від 03.12.2020 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.11.2020 року в якому ОСОБА_2 повідомив, що 17.11.2020 року близько 17 год. ОСОБА_1 вчинив з ним сварку, під час якої погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою. При прийнятті заяви ОСОБА_2 був попереджений про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 17.11.2020 року, 18.11.2020 року та його поясненнями під час розгляду справи, з яких вбачається, що 17.11.2020 року він прийшов додому, де зустрів сина, який разом з невідомим розпивав алкогольні напої. З приводу цього він зробив сину зауваження, який у відповідь висловлювався нецензурною лайкою, погрожував спричинення шкоди його здоров`ю. Після чого він викликав працівників поліції. Після приїзду працівників поліції син продовжував висловлюватися нецензурною лайкою та погрожувати. 18.11.2020 року син порушив заборонний припис і прийшов у будинок де він проживає, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою; рапортом інспектора ВП Бердянського ВП ГУНП у Запорізькій області Дідик І.М. про те, що ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство відносно свого батька - ОСОБА_2 ; висновком КНП «Бердянський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради №1297 від 17.11.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника від 17.11.2020 року, яким прийнято заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника у вигляді зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, терміном на десять діб з 18 год. 00 хв. 17.11.2020 року до 18 год. 00 хв. 27.11.2020 року; постановою від 06.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.11.2020 року в якому ОСОБА_2 повідомив, що 18.11.2020 року близько 12 год. ОСОБА_1 не виконав терміновий заборонний припис АА №156383 від 17.11.2020 року, оскільки прийшов на адресу: АДРЕСА_1 у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався грубою нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. При прийнятті заяви ОСОБА_2 був попереджений про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину; відеозаписом спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції; поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка пояснила, що 17.11.2020 року в її присутності ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою своєму батькові - ОСОБА_2 ; поясненнями свідка ОСОБА_4 , яка пояснила, що 18.11.2020 року ОСОБА_1 порушив заборонний припис, оскільки з`явився за місцем проживання його батька ОСОБА_5 , на адресу якого висловлювався нецензурною лайкою та погрожував йому.

Таким чином, пояснення ОСОБА_1 спростовуються дослідженими доказами, тому суд сприймає їх як спробу ухилитися від відповідальності за скоєне.

Дослідивши матеріали справи та беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, небезпечність вчинення правопорушення, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, а також вирішуючи питання про застосування виду адміністративного стягнення, зважаючи на систематичність вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП, вважаю за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та з метою виховання правопорушника і запобігання вчиненню нових правопорушень, прихожу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, оскільки саме таке покарання буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника, ступеню його вини.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір, тому він підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 33,40-1,173-2,213,221,283-285,294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб.

Строк адміністративного арешту відносно ОСОБА_1 обчислювати з моменту затримання.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 437 грн. 80 коп., стягнувши суму на р/р UA 0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір на користь Державної судової адміністрації України.

Постанова про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя