29.04.2021 227/1117/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Мацишин Л.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Відділу поліції № 1 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює прохідником на дільниці УПР-3 шахти «Алмазна», проживає за адресою: Донецька область м.Добропілля вул. Коцюбинського, буд. 69,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2021 року від Відділу поліції № 1 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області до Добропільського міськрайонного суду надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09 березня 2021 року серії ААБ № 152135, 09 березня 2021 року о 06 год. 29 хв. в м. Добропілля, вул. Харківська, буд. 76, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21099 з д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Від продуття газоаналізатора алкотест 6810 та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На підставі ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2021 року до ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, утримується в Державній установі «Бахмутська УВП (№6). Незважаючи на роз`яснення суду про можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, клопотань від ОСОБА_1 не надходило.

За таких обставин та враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, справа може бути розглянута за відсутності ОСОБА_1 .

Захисник Макєєв О.В. в судовому засіданні заперечив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 09 березня 2021 року о 06 год. 29 хв. в м. Добропілля по вул. Харківська, буд. 76, та суду пояснив, що працівники поліції ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом не зупиняли, він сидів в машині та її розігрівав.

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції, чинній на момент вчинення правопорушення), до адміністративної відповідальності може бути притягнута особа за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, якими встановлений порядок проходження огляду, вбачається, що такий огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд водія проводиться у закладах охорони здоров`я.

Пунктами 3, 4, 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, встановлено, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, який відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно п.п. 2, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З аналізу вищезазначених норм випливає, що притягненню до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає особа, яка керує транспортним засобом і у якої були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, або відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто зупинена працівниками поліції в момент керування транспортного засобу.

Як пояснив захисник в судовому засіданні, що працівниками поліції транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 не був зупинений, а транспортний засіб стояв на узбіччі дороги.

На підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 09 березня 2021 року о 06 год. 29 хв. в м. Добропілля по вул. Харківська, буд. 76 до протоколу долучено відеозапис з місця події, з якого вбачається, що на DVD-R диску міститься два відеозаписи. Перший відеозапис розпочинається о 06 год. 08 хв. 09 березня 2021 року з моменту, як ОСОБА_1 передає на прохання працівника поліції документи, що підтверджують право керування транспортним засобом, щодо огляду на стан сп`яніння, то ОСОБА_1 відмовився. Крім того на даному відео чутно, як працівник поліції повідомив особі, що на нього поступили скарги, що вчора він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. На другому відеозапису видно, як о 06 год. 29 хв. 09 березня 2021 року попри машину працівників поліції проїжджає автомобіль, візуально похожий на автомобіль особи, відносно якої складений протокол, проте ідентифікувати ні номерний знак автомобіля, ні особу, яка керує транспортним засобом з відеозапису неможливо.

Фактично, на відео зафіксовано два факти, а саме факт руху транспортного засобу, візуально похожого на автомобіль особи, відносно якої складений протокол, о 06 год. 29 хв. 09 березня 2021 року та факт надання ОСОБА_1 документів працівнику поліції о 06 год. 08 хв. 09 березня 2021 року. Тобто з відео випливає, що рух транспортного засобу зафіксовано пізніше в часі ніж він надавав документи працівникам поліції. Будь-якої прив`язки, що ці дві події пов`язані між собою, та є початком та продовженням факту керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 судом не здобуто.

А тому суд не може взяти до уваги надані відеозаписи з місця подія, як доказ підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки працівником поліції в момент руху транспортного засобу.

Тобто, у суду відсутні докази, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння о 06 год. 29 хв. 09 березня 2021 року та був при цьому зупинений працівником поліції.

Що стосується наданих письмових показань свідків, то вони підтверджують факт лише відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння і очевидцями факту керування та зупинки транспортного засобу вони не були.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи, що судом не здобуто доказів про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, як передбачено ч. 3 ст. 62 Конституції України, суд дійшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 за ст. 130 КУпАП підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 245, п.1 ст.247, ст.ст. 251-252, 266, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд.

Суддя Добропільського міськрайонного суду

Донецької області Л.С. Мацишин

.