Справа № 643/4439/21
Провадження № 3/643/2355/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2021 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2021 року до Московського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 25.02.2021 року серії ВАБ № 150826, 18.02.2021 року о 17 год. за місцем мешкання, за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне домашнє насильно.

Вказані дії кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173-2 КУпАП, розглядаються протягом доби.

Згідно з ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173-2 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

В день надходження адміністративного матеріалу явку до суду особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, забезпечено не було.

Враховуючи імперативні положення законодавства України щодо обов`язкової присутності під час розгляду вказаної справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судовий розгляд справи було призначено на 17.05.2021 року.

ОСОБА_1 в судове засідання 17.05.2021 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 16.03.2021 року адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 був направлений до Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області для доофомлення, зокрема, з тих підстав, що матеріали справи не містять належних доказів повторного вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме постанови суду, що набрала законної сили.

При цьому, у вищевказаній постанові зазначено, що аркуш паперу з прізвищем « ОСОБА_3 » та інформацією про правопорушення, який не містить взагалі жодних даних щодо особи, відносно якої надано вказану інформацію, а також не містить даних щодо особи, яка підготувала вказану інформацію, зокрема її посади, імені, підпису, печатки органу тощо, суд не може визнати доказом факту накладення на особу, щодо якої складений протокол, адміністративного стягнення протягом року.

В подальшому, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 були повторно направлені до Московського районного суду м. Харкова.

Згідно зі ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Диспозиція ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Отже, у даному випадку, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначений суб`єкт складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме особа, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування.

Сукупний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що при кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язковому доведенню підлягає те, що особа, щодо якої порушено провадження у справі про адміністративне правопорушення, протягом року піддавалась адміністративному стягненню за одне з порушень домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування, що в свою чергу вказує на те, що одним з обов`язкових доказів, який повинен бути долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення даної категорії є щонайменше одна постанова про притягнення протягом року особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП з накладенням відповідних адміністративних стягнень.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 25.02.2021, серії ВАБ № 150826, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «чи притягався до адміністративної відповідальності» - відомості відсутні.

Натомість, мається аркуш паперу з прізвищем « ОСОБА_4 » та інформацією про правопорушення, який не містить взагалі жодних даних щодо особи, відносно якої надано вказану інформацію, а також не містить даних щодо особи, яка підготувала вказану інформацію, зокрема її посади, імені, підпису, печатки органу тощо, у зв`язку з чим він не може визнати доказом факту накладення на особу, щодо якої складений протокол, адміністративного стягнення протягом року.

Разом з тим, суд зазначає, що вказана довідка не може замінювати собою постанову компетентного органу про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до п. 15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941 до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Згідно з ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення не доведена матеріалами, долученими до протоколу про адміністративне правопорушення, тоді як суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі та збирати докази, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 173-2, 251, 256, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя Н.В. Новіченко