Провадження № 33/824/1031/2021 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 грудня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 грудня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 29 вересня 2020 року, о 09 годині 40 хвилин, рухаючись по Харківській площі у м. Києві, в порушення вимог п. 2.9 а) ПДР, керував транспортним засобом «RENAULT KANCO», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, що не реагували на світло, поведінка, що не відповідала обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, у лікаря-нарколога КНП «КМНКЛ «Соціотерапія»».

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, апелянтом зазначено про те, що він не здійснював жодного порушення ПДР України, оскільки взагалі не керував транспортним засобом. Указав, що в день події, він знаходився на автозаправці ОККО, де здійснював обслуговування авто в той час, як працівники поліції підійшли до нього з метою перевірки належності вказаного транспортного засобу. Крім того, як вбачається з нагрудної камери працівника поліції, на ній відсутні дані щодо керування ним транспортним засобом. Таким чином, на переконання апелянта, він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, останнім звернуто увагу на ту обставину, що матеріали справи не містять доказів відсторонення його від керування транспортним засобом та передачі керування іншій особі. Також, ОСОБА_1 зазначив про безпідставне відхилення місцевим судом наданої ним довідки з медичної лабораторії «Діла», в якій указано про відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння. За наведених обставин просив постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник в судові засідання, призначені на 23.02.2021р., 06.04.2021р., 18.05.2021р. не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, будь - яких заяв із зазначенням поважних причин неявки до суду не надходило. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Такий висновок підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 29.09.2020, в якому викладені обставини вчинення правопорушення із зазначенням дати, часу та місця його вчинення, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачаються обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, актом медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння від 29.09.2020р. №005602, з якого вбачається, що в результаті лабораторних тестів біологічного середовища ОСОБА_1 виявлено наявність наркотичної речовини - марихуани, висновком щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння від 03.10.2020р. №005602, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (маріхуана), розпискою ОСОБА_2 , відповідно до якої він отримав на зберігання автомобіль «Рено Кенго», іншими доказами.

Дослідивши вказані докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо неповноти дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів керування ним транспортним засобом є безпідставними. Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, ОСОБА_1 у ході з`ясування поліцейськими обставин правопорушення не заперечувався факт керування ним транспортним засобом та факт його зупинки поліцейськими. Також ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд при цьому зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак наркотичного сп`яніння, перелік яких визначений у п.4 розділу І Інструкції. При цьому, як вбачається з відеозапису, поліцейським ОСОБА_1 були перелічені ознаки, які, на думку працівника поліції, могли свідчити про те, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти медичний огляд для визначення того, чи дійсно він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівником поліції його не було відсторонено від керування транспортним засобом, що ставить під сумнів правомірність дій працівників поліції, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо необхідності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, крім того, як вбачається з матеріалів справи, в них наявна розписка ОСОБА_2 , відповідно до якої він отримав на зберігання автомобіль «Рено Кенго». Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги в цій частині не ґрунтуються на матеріалах справи.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він за власною ініціативою пройшов медичний огляд в іншому медичному закладі та що ознак наркотичного сп`яніння у нього виявлено не було суд не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_1 не наведено доказів, що лабораторія «Діла»» входить до переліку закладів охорони здоров`я,яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

За змістом ч.3 ст. 266 КУпАП перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Наказом Департаменту охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації від 30.05.2016 року №236 визначено Київську міську наркологічну клінічну лікарню «Соціотерапія» як єдину установу в м. Києві, якій надано таке право.

Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст. 266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

За таких обставин доводи апеляційної скарги в цій частині не ґрунтуються на вимогах закону.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька