Справа № 351/83/21
Провадження № 33/4808/335/21
Категорія ст.130 ч.1КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Сегін І. Р.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката Петрички О.Є. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає АДРЕСА_1 , не працює, громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200.00 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік., також стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 30.12.2020 року біля 19.00 год. в м. Снятин по вул. Андрусяка, Снятинського району керував транспортним засобом марки "Мазда - 323" д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Освідчення на факт вживання алкоголю проводилось за допомогою алкотестеру "Драгер", проба позитивна- 1,35 проміле.

На вказану постанову суду адвокат Петричка О.Є. в інтересах ОСОБА_1 06 травня 2021 року, за межами строку, передбаченого законом на оскарження постанови суду, подав апеляційну скаргу, яка була зареєстрована 06.05.2021 року.

В апеляційній скарзі адвокат Петричка О.Є. в прохальній частині апеляційної скарги просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, в апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що адвокат Петричка О.Є. діє в інтересах ОСОБА_1 у відповідності до ордеру на надання правової допомоги №55/21 укладеного 26.04.2021 року.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначає, що суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , а копію постанови суду отримано представником правопорушника 26.04.2021 року, про що є відповідна відмітка у матеріалах справи, що свідчить про поважність причин для поновлення строку на оскарження постанови суду.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом визначеного у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до суду.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення може бути подано тільки тим учасником судового розгляду, який мав право на оскарження судового рішення протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення не може бути подано адвокатом, який не приймав участь у розгляді кримінального провадження в якості захисника, отримав повноваження на надання правової допомоги вже після набуття рішенням суду законної сили і не мав права на апеляційне оскарження постанови суду протягом встановленого законом строку.

Апеляційний суд враховує, що право захисника на оскарження судового рішення має похідний характер та здійснюється в інтересах особи, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення.

Разом з тим, захисник є окремим процесуальним учасником судового розгляду, який самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, здійснює свої повноваження.

За таких обставин, питання про поновлення строку на оскарження судового рішення захисником безпосередньо пов`язано з наявністю в нього такого права протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Так, поновлення строку на апеляційне оскарження за своїм юридичним змістом полягає у відновлені права учасника судового розгляду на оскарження судового рішення, яке він втратив внаслідок поважних причин.

Разом з тим, не може бути відновлено право особі, яка взагалі не мала такого права, оскільки це суперечить принципу правової визначеності, відповідно до якого кожен з учасників судового розгляду діє в межах повноважень, які йому надані законом.

Строк на апеляційне оскарження судового рішення повинен рахуватись з моменту ухвалення такого рішення, а не з часу укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом.

Перевіряючи доводи захисника Петрички О.Є. про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційний суд виходить із сукупності обставин, які свідчать про характер процесуальної поведінки апелянта після ухвалення судового рішення та поважність наведених ним причин, які свідчать про наявність реальних перешкод щодо реалізації свого права на оскарження судового рішення протягом встановленого законом строку.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі.

При вирішенні питання про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд виходить із сукупності обставин, які свідчать, що особа, яка пропустила строк апеляційного оскарження з об`єктивних незалежних від неї причин була позбавлена можливості своєчасно оскаржити судове рішення.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Разом з тим, з долучених до апеляційної скарги матеріалів вбачається, що адвокат Петричка О.Є.. надає правову допомогу ОСОБА_1 на підставі ордеру про надання правової (правничої) допомоги № 55/21 від 26 квітня 2021 року, який було видано вже після закінчення строку на апеляційне оскарження постанови суду (а.с.29).

Таким чином, необхідно прийти до висновку, що адвокат Петричка О.Є. отримав повноваження на надання правової допомоги ОСОБА_1 вже після закінчення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набуло законної сили та звернуто до виконання і він не брав участь у розгляді справи і не мав права на оскарження судового рішення протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що адвокат Петричка О.Є. отримав копію постанови суду від 04.03.2021 року в день написання ним заяви про видачу копії постанови у справі та ознайомлення із матеріалами справи відносно ОСОБА_1 26.04.2021 року.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що законодавцем встановлені скорочені строки щодо можливості накладення стягнення на правопорушника та виконання судового рішення.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

В своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції адвокат Петричка О.Є. посилається на те, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи судом першої інстанції, а копію постанови ним отримано 26.04.2021 року.

Приймаючи до уваги сукупність вищевказаних обставин, враховуючи, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження скаргу подано адвокатом Петричкою О.Є., який не мав право на оскарження судового рішення протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернути апеляційну скаргу.

Повернення апеляційної скарги адвокату Петричка О.Є. не позбавляє ОСОБА_1 права звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати причини, які не дозволили йому своєчасно у встановлений законом строк оскаржити постанову суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити адвокату Петричка О.Є. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2021 року відносно ОСОБА_1 .

Повернути апеляційну скаргу адвокату Петричка О.Є.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Васильєв О.П.