ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1590/21 Справа № 216/3012/21 Суддя у 1-й інстанції - Сидорак В. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю адвоката Вязанкіної Н.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката Вязанкіної Н.П., на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого проходником в шахті, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Як вбачається з постанови суду, ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 08 годині 50 хвилин 16 травня 2021 року в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по вулиці Мартина Шимановського, біля будинку № 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки ВАЗ 21091, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Мотивуючи прийняте рішення суд зазначив, що у ОСОБА_1 звужені зіниці очей які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження у встановленому законом порядку огляду з метою встановлення стану сп`яніння, водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями, на думку суду, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Правопорушення зафіксовано на нагрудні відео реєстратори поліцейських АЕ 00192, АЕ 00256.

Вимоги апеляційної скарги з доповненнями до неї та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат Вязанкіна Н.П, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю, на її думку, в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, розгляд справи проводився поверхнево та з порушенням права ОСОБА_1 на захист, остільки судовий розгляд проводився за його відсутності. Зазначає, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є незаконним. Вважає, що як видно з відеозапису у ОСОБА_1 відсутні ознаки сп`яніння, а навпаки з відеозапису спестерігається загальна злагодженість координації рухів рук, голови, пересування; мовлення розбірливе, чітке; логічне мислення; об`єктивне сприйняття реальності, подій та обставин.

На її думку, пояснення свідків є неналежним доказом, остільки вони навіть не бачили в очі ОСОБА_1 , а підписи були поставлені ними на пустому бланку, що є порушенням поліцейськими Інструкції. Посилається, що поліцейські не надавали ОСОБА_1 направлення на огляд в медичному закладі.

Вважає, що районним судом було допущено суттєві порушення вимог КУпАП України.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

Адвокат Вязанкіна Н.П. підтримала вимоги апеляційної скарги та просила їх задовольнити, постанову суду скасувати, та провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю як події, так і складу вказаного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку адвоката, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, дослідивши відповідні докази, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Апеляційний суд зазначає, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності...

В ході апеляційного розгляду встановлено, що вказаних вимог закону судом першої інстанції не було дотримано належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд зазначає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та оформлення результатів такого огляду чітко визначена в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до п.п. 2, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок)).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення був складений стосовно ОСОБА_1 про те, що він о 08 годині 50 хвилин 16 травня 2021 року в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по вулиці Мартина Шимановського, біля будинку № 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки ВАЗ 21091, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження у встановленому законом порядку огляду з метою встановлення стану сп`яніння, водій відмовився в присутності двох свідків. Правопорушення зафіксовано на нагрудні відео реєстратори поліцейських АЕ 00192, АЕ 00256. Водійське посвідчення не вилучалось.

В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 , районний суд послався на рапорт поліцейського, дані протоколу, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Але, на переконання апеляційного суду, письмові пояснення вищевказаних свідків, на які послався суд першої інстанції як на доказ винуватості ОСОБА_1 , є не належними доказами правомірності його притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вони складені одним і тим же почерком та мають однаковий зміст, що відповідно викликає сумнів у достовірності таких пояснень. Крім цього, вказані особи у судовому засіданні не допитувались та не попереджались про відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень. Їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд також зазначає, що суд першої інстанції не приділив увагу тому факту, що у рапорті поліцейського не має чіткого зазначення причини зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 ..

Більш того, апеляційний суд вважає, що в наявних матеріалах справи відеозапис з нагрудних боді-камер поліцейських не можна вважати належним доказом, остільки відеозаписи, зроблені двома поліцейськими різні за часом, та окрім того, з переглянутого в апеляційному суді запису чітко вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено о 08:50:08 сек. О 08:49:39 на відео чітко видно відсутність тремтіння рук у ОСОБА_1 , він впевнено тримає водійські права та технічний паспорт на автомобіль. О 08:56 на відео видно, що ОСОБА_1 ходить впевнено, прямолінійно, розмова не млява, спокійна, чітка, його поведінка не викликає сумнівів у відсутності об`єктивних ознак сп`яніння.

За таких обставин, апеляційний суд зазначає, що дані зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, на які також послався районний суд у своєму рішенні, є такими, що не відповідають дійсності.

Крім цього, з відеозапису вбачається, що:

о 08:50 (відео № 5) один з поліцейських, підійшовши до автомобіля ОСОБА_1 після зупинки, запитав у нього: «за що Ви були позбавлені минулого разу водійських прав?», ОСОБА_1 відповідав: «За керування у нетверезому стані». Після цього, о 08:52:47, поліцейський висловлюється, що бачить, що у водія не алкогольне, а наркотичне сп`яніння у минулому Протоколі 2019 року, коли він був позбавлений водійського посвідчення.

Через 8 хвилин один поліцейський біля багажника патрульного автомобіля заявив напарнику з невпевненістю: «... видно, що нарик, так?». Таке ж питання він задав і о 08:55:00.

Далі о 09:04:42 поліцейський говорить ОСОБА_1 : «... Ну що, на ПНД з нами не їдемо на огляд?». ОСОБА_1 нічого не відповідає, бо йому стало незрозуміло навіщо йому їхати на ПНД, якщо він не психічно хворий. ОСОБА_1 фактично не було чітко пояснено ціль поїздки на ПНД.

Є слушними і доводи адвоката, що пояснення свідків заповнені на бланках без присутності осіб, адже на відео о 09:03:42 видно, що один з поліцейських почав заповнювати пояснення свідків без присутності свідків, біля автомобіля ОСОБА_1 та о 09:04:42, поліцейський запросивши свідків, одразу всім говорить: «... він нарик, Ви до нього підійдете та самі все зрозумієте». Тобто, поліцейський вочевидь виявив упередженість.

О 09:10 видно, що свідок ОСОБА_2 розписується на поясненнях, але з відео не видно, щоб вона при цьому бачила ОСОБА_1 ..

Далі, о 09:15 видно, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розписались на порожньому бланку Протоколу, що також видно на відеозаписі.

З переглянутого відеозапису також вбачається, що поліцейські в присутності ОСОБА_1 не надавали йому о 9 годин 10 хвилин направлення на медичний огляд.

Таким чином, з переглянутого в апеляційному суді відеозапису об`єктивно встановлено, що поліцейські в порушення вищевказаної Інструкції одразу вказали свідкам, як на особу ОСОБА_1 - Нарика, вказані свідки підписали свої начебто пояснення на пустих бланках. Вказані дії свідчать про грубе порушення вимог Закону, та не можуть бути визнані належними доказами.

На переконання апеляційного суду в матеріалах справи відсутні належні докази щодо доведеності перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, поза розумним сумнівом.

Апеляційний суд критично оцінює докази, на які послався районний суд, з точки зору їх достовірності, належності та допустимості та зазначає, що вони не могли бути покладені в основу судового рішення.

З огляду на відсутність допустимих та належних доказів через допущені працівниками поліції порушення вимог Закону, апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 районним судом не доведена поза розумним сумнівом.

Отже, районним судом не були виконані вимоги ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В зв`язку з цим, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, із закриттям провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Вязанкіної Н.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_1 , якою визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.