Провадження № 3/734/1520/21 Справа № 734/3130/21
ПОСТАНОВА

іменем України

19 жовтня 2021 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Козелець справу, що надійшла від заступника керівника Деснянської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону Арутюняна М., про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця Київської області, м.. Сквира, місце служби: військова частина НОМЕР_2 , посада та військове звання: командир 4 навчального механізованого взводу викладач 5 навчальної механізованої роти 2 навчального механізованого батальйону, капітан, громадянин України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 27.03.2018 № 127, ОСОБА_1 призначено на посаду командира навчального механізованою взводу - викладача навчальної механізованої роти навчального механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_3 .

03 січня 2020 року наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 2 ОСОБА_1 призначено на посаду заступника командира 2 роти забезпечення навчального процесу з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 .

На час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на капітана ОСОБА_1 розповсюджуються дія військових Статутів Збройних Сил України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців і їх взаємовідносини.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - не період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У такий спосіб, з моменту видання первинного Указу Президента України 303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває і до теперішнього часу.

Відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV (із змінами), повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язує капітана ОСОБА_1 виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статті 1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551- ХІV (із змінами), визначають, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свою військового обов`язку та досягається, окрім іншого, шляхом свідомого ставлення військовослужбовця до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів.

Статтею 4 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України кожного військовослужбовця зобов`язано додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Згідно з ст. 29 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, начальник маг право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Статтею 31 Статуту установлено, що начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Статтею 34 Статуту передбачено, що у разі спільного виконання службових обов`язків військовослужбовцями, що не підпорядковані один одному, якщо їх службові відносини не визначені командиром (начальником), начальником є старший із них за посадою, а за рівних посад старший за військовим званням.

Відповідно до функціональних обов`язків командира взводу капітан ОСОБА_1 в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність взводу та успішне виконання ним бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за збереження і стан озброєння, бої припасів, техніки та майна взводу, за підтримання внутрішнього порядку у взводі, зобов`язаний підтримувати особовий склад взводу, озброєння і техніку в постійній бойовій готовності, проводити з особовим складом взводу заняття з бойової підготовки і керувати навчанням рядового складу, що проводять командири відділень (старшини команд), вести облік бойової підготовки взводу, неухильно стежити за додержанням військовослужбовцями військової дисципліни у взводі, їх зовнішнім виглядом, виконанням правил носіння військової форми одягу, правильним припасуванням спорядження, обмундирування, взуття та за додержанням правил особистої гігієни, готувати особовий склад взводу, озброєння й техніку до виходу на кожне навчання чи заняття, а також перевіряти їх наявність і стан після повернення із занять і навчань.

Командир взводу підпорядковується командирові роти (бойової частини) і є прямим начальником усього особового складу взводу.

Капітан ОСОБА_1 відповідно до ст. 34 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та займаної посади є начальником для військовослужбовців сержантського (старшинського) складу навчального взводу та особового складу, який проходить навчання.

Згідно примітки до ст. 172-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Відповідно до вимог вказаних вище нормативних актів, командир 4 навчального механізованого взводу - викладач 5 навчальної механізованої роти 2 навчального механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 капітан ОСОБА_1 будучи за посадою начальником дія військовослужбовців сержантського (старшинського) складу взводу та особового складу, який проходить навчання у підрозділі, в розумінні примітки до ст. 172-13 КУпАП являється військовою посадовою особою.

В порушення вимог ст.ст. 4, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, які зобов`язують капітана ОСОБА_1 , окрім вищевказаного, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку та дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначені статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, інструкціями, а також зобов`язує бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців, вимог функціональних обов`язків інструктора навчального взводу, недбало ставлячись до виконання покладених на нього обов`язків, проходячи військову службу в умовах особливого періоду 25.08.2021 року о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно до військової частини НОМЕР_2 , що дислокується у АДРЕСА_3 та до моменту самостійного повернення 01.09.2021 року о 08 год. 00 хв. на місце несення служби без поважних причин перебував поза межами військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку з чим покладені на нього службові та функціональні обов`язки не виконував.

Таким чином, капітан ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, в порушення вимог ст.ст. 4, 11, 16, 29, 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.

Разом з тим, 25.08.2021 року о 08 год. 00 хв. капітан ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. І. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, без поважних причин не з`явився вчасно до військової частини НОМЕР_2 , що дислокується у АДРЕСА_3 та до моменту самостійного повернення 01.09.2021 року перебував за її межами.

Отже, капітан ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, а саме: самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби) без поважних причин тривалістю до 10 діб, вчинене в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. До матеріалів справи додана заява ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутність. З протоколом згоден та просить суд суворо не карати.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 172-11, 172-15 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня скоєння правопорушення, а також з метою запобігання затягування розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні зазначених вище дій в повному обсязі зібраними по справі доказами у їх сукупності, зокрема:

- протоколами про адміністративні правопорушення від 24.09.2021 року /в яких викладені обставини вчинення адміністративних правопорушень і пояснення ОСОБА_1 /;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 ,

- та іншими матеріалами справи.

Згідно з вимогами ст. 15 КУпАП військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, затвердженого Законом України 24 березня 1999 року, військовослужбовці залежно від характеру вчиненного правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно - правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Стаття 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зазначає, що військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Згідно з вимогами статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України 24 березня 1999 року, за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-11 КУпАП адміністративним правопорушенням є самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.

Згідно з ч. 3 ст. 172-11 КУпАП адміністративним правопорушенням є самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Частиною 4 ст. 172-11 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

В ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_1 доведена в повному обсязі, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність, визнано щире каяття старшого солдата ОСОБА_1 .

Обставин, що обтяжують відповідальність, не виявлено.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд враховує дані про особу ОСОБА_1 , його ставлення до вчиненого, наявність щирого каяття, як обставини, що пом`якшує відповідальність, те, що він проходить військову службу, під час якої вчинив дане правопорушення, та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, вважає можливим застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 36, ч. 4 ст. 172-11, ч. 2 ст. 172-15, ст.ст. 252, 283 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-11 та ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення..

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: