Дата документу 02.04.2021
Справа № 334/991/21
Провадження № 3/334/650/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює водієм ТОВ «Ульф Фінанс», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 122 КУпАП,-

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 215713 від 06.02.2021, 06.02.2021 об 11.45 годині в м. Запоріжжя, Дніпровський район, вул. Гребельна, водій ОСОБА_2 , керуючи т/з Renault Logan НОМЕР_1 , рухаючись по греблі ДніпроГЕС в бік вул. Каховська, не врахував дорожньої обстановки, здійснив перетин подвійної суцільної смуги та виїхав на зустрічну полосу для руху, чим вчинив створення аварійної обстановки, а саме примусив водіїв т/з Toyota Camry НОМЕР_2 , ВАЗ 2108 НОМЕР_3 та Daewoo Lanos НОМЕР_4 , різко змінити швидкість та напрямок руху, чим порушив п. 2.3.д, 8.5.1, 11.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї вину у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив, що на греблі він зайняв крайню праву смугу. Справа його намагався притиснути автомобіль ВАЗ 2108. Попереду стояв тролейбус та учбовий автомобіль. Він включив лівий покажчик повороту у намагався перестроїтись у ліву смугу руху. В лівій смузі різко зупинився автомобіль Тойота, внаслідок чого склалась аварійна обстановка. Оцінивши, що зустрічна смуга вільна від транспортних засобів, щоб уникнути зіткнення з автомобілем Тойота, він об`їхав вказаний автомобіль, при цьому наїхавши на суцільну смугу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення додані:

- письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 06.02.2021;

- рапорт поліцейського Афоніної К. від 06.02.2021,

- відеозапис.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Частиною 4 ст. 122 КУпАП в редакції, чинній станом на 06.02.2021, передбачена адміністративна відповідальність, у тому числі, за порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, розташування транспортних засобів на проїзній частині, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

17.03.2021 набрав чинності Закон України від 16.02.2021 № 1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» (далі Закон № 1231-IX), яким внесені зміни, у тому числи, до ст. 122 КУпАП, а саме частини четверта - шоста вважаються відповідно частинами п`ятою сьомою (пп. 8 п. 1 розділу І).

У зв`язку з чим вважаю необхідним перекваліфікувати інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення з ч. 4 ст. 122 КУпАП на ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 2.3.д Правил дорожнього руху, затверджених Постанова Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Згідно з п. 8.5.1 ПДР горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

У п. 11.4 ПДР зазначено, що на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Відповідно до п. 34 ПДР горизонтальна розмітка 1.3 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

Дослідивши пояснення ОСОБА_1 , письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , встановив, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги горизонтальної розмітки 1.3, яку він перетнув та виїхав на бік дороги, призначений для зустрічного руху, чим порушив вимоги п. 8.5.1 та 11.4 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 або 2 ст. 122 КУпАП.

Але, ОСОБА_1 інкриміноване правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП, а саме - вищевказані порушення ПДР, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість та напрямок руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Лучанінова проти України» (заява №16347/02) від 9 червня 2011 року, п.39, зазначив наступне: «Суд зауважує, що заявницю було визнано винною у вчиненні дрібної крадіжки. Відповідно до частини 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за таке правопорушення передбачалось стягнення у вигляді штрафу або виправних робіт. З огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться, є кримінальним для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; та ухвалу щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року). Той факт, що стягнення, застосоване до заявниці Тростянецьким районним судом,- штраф - було згодом замінено на зауваження, не може позбавити правопорушення, про яке йдеться, притаманного йому кримінального характеру».

Таким чином, згідно з практикою ЄСПЛ провадження у справі про адміністративне правопорушення повинне здійснюватися із дотриманням вимог до кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Встановив, що пояснення ОСОБА_1 та іншого учасника правопорушення ОСОБА_5 - водія транспортного засобу Toyota Camry з реєстраційним № НОМЕР_2 містять взаємовиключні суперечності щодо фактичних обставин справи, а саме щодо здійснення останнім та водіями транспортних засобів ВАЗ 2108 з реєстраційним № НОМЕР_3 ( ОСОБА_3 ) та Daewoo Lanos з реєстраційним № НОМЕР_4 ( ОСОБА_4 ) екстреного гальмування. Інших доказів, які б вказували на винуватість ОСОБА_6 в створенні аварійної обстановки не надано.

Пояснення водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 містять лише загальні обставини про порушення ОСОБА_1 ПДР та створення ним аварійної обстановки, при цьому вони не містять фактичних даних про те, у чому вказана аварійна обстановка полягала (різка зміна швидкості та напрямку руху).

Вказані пояснення учасників правопорушення містить також і відеозапис.

Отже, відсутні будь-які об`єктивні, переконливі та відповідні критерію «достатності» докази створення водієм ОСОБА_1 аварійної обстановки, а саме: примушення інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість та напрямок руху.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

За наведених обставин справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 122, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: