справа № 415/1111/21
провадження № 3/415/313/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" березня 2021 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

04 лютого 2021 року о 10 годині 25 хвилин, ОСОБА_1 , який двічі протягом року, піддавався адміністративному стягненню за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.130 КУпАП, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , в районі будинку 7 по вулиці Кронштадтська міста Лисичанська, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9(а) ПДР України.

У судове засідання, призначене на 01 березня 2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, повістка з рекомендованим повідомленням повернулася без вручення адресатові, у зв`язку з чим, Лисичанським міським судом були винесені постанови про здійснення приводу на 10 березня 2021 року та на 15 березня 2021 року яку Національною поліцією виконано не було.

Відповідно до пояснень поліцейського УПП в Луганській області Андрущенко Д.О. на виконання приводу, прибувши за адресою, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: АДРЕСА_1 , громадянина ОСОБА_1 виявити не вдалося. Під час розмови з жінкою, яка проживає за даною адресою встановлено, що ОСОБА_1 на даний час мешкає по вулиці Червоній міста Лисичанська, однак номера будинку вона не знає.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України" (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Також у рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарна Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини, зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Він не буде відповідальним за відкладення, викликані станом його здоров`я, оскільки вони пов`язані з форс-мажорними обставинами…Таким чином, неодноразова неявка позивача, яким було ініційовано судовий спір, без поважних причин у судове засідання цілком об`єктивно була розцінена судами, як зловживання сторони своїми процесуальними правами, що є неприпустимими.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліції, доданим до справи та про що свідчить відмітка у протоколі про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Лисичанському міському суді (протокол підписано ОСОБА_1 власноруч), з моменту складання протоколу (04.02.2021) по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення проти безпеки дорожнього руху.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, беручи до уваги суспільну увагу до розгляду такої категорії справ, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На думку суду неодноразова неявка особи, що притягається до адміністративної відповідальності до суду, яка повинна добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, свідчить про безпідставне умисне затягування справи, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Таким чином особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленою, відповідно до положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП України про день, час та місце розгляду справи не з`явилася, про причини неявки не повідомила, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Статтями 251, 280 КупАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність складу та події адміністративного правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного інспектором УПП в Луганській області ДПП старшим лейтенантом поліції Самигіним М.В., ОСОБА_1 письмових пояснень по суті порушення не надав. Зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1).

В судовому засіданні була відтворена і досліджена відеозйомка з нагрудних камер співробітників патрульної поліції від 04.02.2021, що міститься на СD носії, з якої вбачається, що 04 лютого 2021 року о 10 годині 25 хвилин в районі будинку 7 по вулиці Кронштадтська міста Лисичанська був зупинений транспортний засіб марки ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , в процесі розмови з яким співробітники поліції помітили в його поведінці та зовнішності ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. ОСОБА_1 не спростовував факту його перебування у стані алкогольного сп`яніння та погодився пройти огляд в медичному закладі. Водія було доставлено у медичний заклад, де лікарем проведено огляд на стан сп`яніння, результатом якого є, те що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. За результатами огляду співробітниками поліції складено протокол за ч.3 ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , оскільки, як було виявлено останній двічі протягом року, піддавався адміністративному стягненню за ч.2, ч.3 ст.130 КУпАП.

Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком № 41 від 04.02.2021 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно п. 10 якого: « ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння» (а.с.3).

Факт вчинення ОСОБА_1 двічі протягом року адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч.3 ст.130 КУпАП підтверджується постановами Дзержинського міського суду Донецької області від 15 липня 2020 року згідно яких ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 КУпАП, ч.3 ст.130 КУпАП та накладено адміністративні стягнення у виді штрафів у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень без оплатного вилучення транспортного засобу та 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень (а.с.6-8).

Вищеперелічені докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі.

Таким чином, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП знайшла своє повне підтвердження в суді, і його дії органом поліції кваліфіковані правильно, оскільки він, являючись особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Інших доказів, які б ставили під сумнів кваліфікацію дій правопорушника суду надано не було.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд керується ст. 23 КУпАП, відповідно до якої, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення не працює, згідно довідки інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 двічі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 130 КУпАП (а.с. 4).

Обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника згідно зі ст. 34 КУпАП та обтяжують відповідальність згідно зі ст. 35 КУпАП, суд не вбачає.

Суд не визнає у якості обставини, що обтяжує відповідальність правопорушника, вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, скільки дана обставина є кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу та майновий стан правопорушника, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також - характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу в межах санкції ч.3 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для призначення правопорушнику стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ч.3 ст.130 КУпАП, суд не вбачає, оскільки згідно довідки, наданої УПП в Луганській області гр. ОСОБА_1 , посвідчення водія не отримував, а відповідно до абзацу 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005р. № 14 суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Підстав для призначення додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, що передбачено санкцією ч. 3 ст.130 КУпАП України, суд не вбачає, оскільки, відповідно до інформації викладеної в протоколі БД №310263 від 04.02.2021, транспортний засіб марки ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 належить іншій особі - гр. ОСОБА_3 , крім того, згідно довідки УПП в Луганській області, доданої до матеріалів справи, за ОСОБА_1 транспортних засобів не зареєстровано.

На підставі ч. 5 ст. 4, ст. 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника на користь держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Керуючись ст. ст. 33, ч. 3 ст. 130, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні (Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ /22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова