Справа №681/1075/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2021 р. м.Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Горгулько Н.А., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД №3 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, жителя АДРЕСА_1 , пенсіонер,

за ст.173-1 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173-1 КУпАП, а саме, що він 06.09.2021 р. біля 18.00 год. в АДРЕСА_2 в під`їзді багатоквартирного будинку поширював неправдиві чутки стосовно особистого життя гр. ОСОБА_2 , а саме повідомляв, що вона веде розгульний спосіб життя та є непорядною особою, що могло завдати шкоди її діловій репутації, викликати паніку серед населення та порушити громадський порядок.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив щодо цих подій.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченогост.173-1 КУпАП, що відбувалося 06.09.2021 р.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Однак, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не додано будь-яких доказів, які б свідчили, що описані ним події відбувалися саме 06.09.2021 р.

Вирішуючи питання доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, суд вказує на таке.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 цього Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року затверджено Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (надалі Інструкція).

В п. 15 Розділу ІІ Інструкції зазначено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Відповідно до ч.2 ст.254 КупАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулася до поліції 14.09.2021 р. з заявою, в якій вказувала, що її батько веде аморальний спосіб життя, п`є, дебоширить, не дає спокійно проживати її матері у квартирі, зачіпає ОСОБА_2 , зводить наклепи, морально давить на її матір, збирає брудні плітки і сам зводить плітки, чим наносить шкоду її здоров`ю та здоров`ю її матері, постійно обманює, що нікому нічого не говорить і не зачіпає їх. Але сама чула неодноразово, як він пліткує про неї і зводить на неї наклепи, що негативно впливає на її репутацію, так як вона працює на керівній посаді. Просить провести профілактичну бесіду з ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення складено 01.10.2021 р.

Свідків у даному протоколі не зазначено, лише міститься вказівка про пояснення ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_2 .

В своїх поясненнях ОСОБА_3 вказує, що 06.09.2021 р. в квартирі за адресою її проживання ОСОБА_1 , перебував у нетверезому стані та вчинив з нею сварку. При цьому поширював неправдиві відомості про ОСОБА_2 .

Так, за ст. 173-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за поширювання неправдивих чуток, що можуть викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку.

Таким чином, об`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення передбачає обов`язкову ознаку у вигляді поширювання неправдивих чуток, що можуть викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку.

Отже, обов`язковим елементом об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-1 КУпАП про адміністративні правопорушення, є наслідки у виді гіпотетичної можливості викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку.

Тому, саме по собі поширення неправдивих чуток, яке не викликало і не могло викликати паніки чи призвести до порушення громадського порядку, не становитиме порушенняст.173-1 КУпАП.

Термін «паніка» визначається як психічний стан людей не свідомий, нестримний страх, викликаний дійсною чи уявною небезпекою, що охоплює людину чи багатьох людей, неконтрольоване прагнення уникнути небезпечної ситуації.

Виходячи з того, що якщо і ОСОБА_1 говорив те, про що пише у своїй заяві ОСОБА_2 , то така інформація не могла в силу свого змісту викликати будь-якої паніки, так само, дана інформація не містить будь-яких закликів щодо порушення громадського порядку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 ЗУ "Про інформацію", ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст.173-1 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу та необережності.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що події, про які мова йде у протоколі відбувалися саме 06.09.2021 р. В судовому засіданні та у своїх поясненнях ОСОБА_2 вказує, що батько постійно вчиняє дії, про які йде мова у протоколі, однак жодним чином не зафіксовано та неможливо встановити у судовому засіданні, що саме 06.09.2021 р. відбувалися такі події.

Враховуючи те, що суддя вправі розглядати справу виключно в межах складеного протоколу, ввважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністратвиного правопорушення, передбаченого ст. 173-1 КУпАП.

Згідно із закріпленим у ст.62 Конституції України принципом презумпції невинуватості, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення, а також усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ст.173-1 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-1 КУпАП, оскільки обставини викладені в протоколі не підтверджуються сукупністю доказів, а отже, протокол не відповідає вимозі його достатності, що є підставою для закриття провадження.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведені обставини, інших доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення матеріали справи не містять, а тому суд вважає, що провадження у справі слід закрити в зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-1 КУпАП.

За таких обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись наведеним, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.173-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.А.Горгулько