1Справа № 335/9236/21 3/335/2229/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

6 жовтня 2021 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ААБ № 282588 від 25.08.2021 ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Так, у протоколі вказано, що 25.08.2021 о 04:05 год. в м. Запоріжжі, Вознесенівський район, бул. Т.Шевченка, буд. 40, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом AUDI A6, д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовилася. Від керування відсторонена шляхом паркування транспортного засобу.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, її представник в судовому засідання пояснив суду, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає, оскільки вважає, що в її діях відсутні події та склад адміністративного правопорушення, оскільки у працівників поліції не було підстав для її зупинки, права їй працівники поліції не роз`яснювали. Працівники поліції не запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Хоча ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, проте в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія т/з до медичного закладу, який не включений в жодний з наказів управління охорони здоров`я ЗОДА МОЗ України.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, аналізуючи та надаючи оцінку вищезазначеному, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтями 9 та 247 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

При цьому, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже, відповідно до вказаної норми Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають не будь-які особи, а тільки водії, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 № 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, передбачено:

а) необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції» (п. 1.3 Розділу І Інструкції).

б) випадки застосування такого превентивного заходу: нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. (п. 3.3 Розділу III Інструкції).

При цьому зазначається, що «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно» (п. 3.5 Розділу III Інструкції).

З відеозапису події, що досліджений у судовому засіданні, неможливо встановити хронологію події, що відбувалась 25.08.2021, оскільки відеозапис є переривчастим та неповним.

Крім цього, цим відеозаписом не зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 поліцейськими прав та обов`язків, передбачених статтею 268 КУпАП, що є порушенням п. 2 р. ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС від 07.11.2015 №1395.

Отже, судом не встановлено, що відеозапис фіксації правопорушення відповідає вищезазначеним положенням Інструкції, а тому, на переконання суду, такий доказ є сумнівним та не може бути врахований судом на підтвердження наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту» (рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Коробов проти України»).

Крім цього, в графі «свідки» чи «потерпілі» протоколу про адміністративне правопорушення, зазначено лише про відеофіксацію, яка не містить назву цього пристрою.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження обстеження на стан перебування під впливом алкоголю, наркотичних речовин або інших препаратів, не підтверджується поясненнями свідків.

Відповідно до п. п. 6, 7 р. І Інструкції № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно з п. 6 р. ІІ цієї Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

За приписами п. 22 р. ІІІ Інструкції № 1452/735 висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Положеннями п. 6 р. Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС від 07.11.2015 №1395, визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження обстеження на стан перебування під впливом алкоголю, наркотичних речовин або інших препаратів не зафіксований ані належним відеозаписом, ані в присутності двох свідків, а тому висновок поліцейських про відмову від проходження обстеження є таким, що не ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Крім цього, приписами п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок № 1103), визначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

З відеозапису події, що був досліджений у судовому засіданні, вбачається, що після відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, поліцейським не запропоновано їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, чим порушено п. 6 Порядку № 1103. При цьому, матеріали справи містять таке направлення.

З направлення на огляд водія транспортного засобу від 25.08.2021 вбачається, що ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у ОКНП ЗОНД ЗОР. Разом із цим, наказом Управління охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації від 27.01.2012 № 103 затверджено перелік лікувально-профілактичних закладів, яким надається право проведення медичних оглядів на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння. Згідно додатку № 1 до наказу УОЗ ОДА від 27.01.2012 № 103 до переліку лікувально-профілактичних закладів, яким надається право проведення медичних оглядів на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння не віднесений ОКНП ЗОНД ЗОР.

З зазначеного слідує, що у ОКНП ЗОНД ЗОР станом на день складання направлення не було повноважень на проведення медичних оглядів на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння.

Крім цього, вказане направлення відповідно до приписів пунктів 8, 12 р. ІІ Інструкції № 1452/735 має видаватися особі, яка направляється на огляд до медичного закладу, а не долучається до матеріалів справи.

За таких обставин, розглянувши зібрані органом поліції матеріали у даній справі, суд дійшов висновку, що вони не містять належних та допустимих доказів, які б могли бути використані судом для висновку про порушення водієм вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, з огляду на що провадження у справі підлягає закриттю за п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 27, 34, 35, 130, 247, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.П. Соболєва