Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 3/641/2669/2021Справа №: 641/7018/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Колодяжна І.М. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої секретарем судового засідання Червонозаводського районного суду м. Харкова, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

- за ст.172-6 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №429 від 06.08.2021 року ОСОБА_1 будучи секретарем судового засідання Червонозаводського районного суду м. Харкова, згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700- VІІ, суб`єктом відповідальності за правопорушення , пов`язані з корупцією , та згідно абзацу 15 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону суб`єктом декларування , в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону №1700-VІІ несвоєчасно подала щорічну декларацію особи , уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування , за 2020 рік , а саме 08.04.2021 року чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала, зі змістом протоколу погодилася.

У судовому засіданні прокурор Махарадзе К.М. обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення , підтримала, зазначила про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, просила накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено, відповідно до наказу керівника апарату Червонозаводського районного суду м. Харкова за № 02-09/16 від 09.02.2021 року ОСОБА_1 з 10.02.2021 року призначено секретарем судового засідання відповідного суду.

Отже , ОСОБА_1 будучи секретарем судового засідання Червонозаводського районного суду м. Харкова, відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700- VІІ, є суб`єктом відповідальності за правопорушення , пов`язані з корупцією , та згідно абзацу 15 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону є суб`єктом декларування , в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону №1700-VІІ несвоєчасно без поважних причин після встановлення терміну подання декларації до 00:00 01.04.2021 року , а саме 08.04.2021 року о 19-01 , подала на офіційний веб-сайт Національного агенства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2020 рік.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про державну службу»

Державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо:

1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів;

2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів;

3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг;

4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства;

5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням;

6) управління персоналом державних органів;

7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про державну службу» державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний додержуватись вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції»: визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою форми визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на вебсайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

Статтею 45 Закону передбачено декілька типів декларацій щорічна (ч.1 ст. 45 Закону, подається за минулий рік до 01 квітня), перед звільненням (абз.1 ч.2 ст.45 Закону, подається за період, не охоплений раніше поданими деклараціями), після звільнення (абз.2 ч.2 ст.45 Закону, подається за минулий рік до 01 квітня) та кандидата на посаду (ч.3 ст. 45 Закону, подається до призначення або обрання на відповідну посаду за минулий рік).

Відповідно до ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

За частиною 1 статті 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, для кваліфікації діяння за частиною першою статті 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом, та поважності причин такого несвоєчасного подання.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

У той же час, переліку поважних причин у розумінні ч.1 ст. 172-6 КУпАП законом не встановлено. Отже, поважність несвоєчасного подання декларацій у кожному окремому випадку має визначатись залежно від конкретних обставин кожної справи.

Суд враховує, що згідно статті 38 КУпАП у чинній редакції адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним ч.1 ст. 45 Закону.

Згідно інформації, розміщеній на сайті НАЗК у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала щорічну електронну декларацію за 2020 рік 08.04.2021 року о 19-01 годині.

Ті доводи ОСОБА_1 , що вона хворіла не є тими поважними причинами, які може взяти суд до уваги при розгляді справи за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що особа, будучи суб`єктом декларування, несвоєчасно подала щорічну декларацію за 2020 рік, а саме 05.04.2021, та при цьому поважних причин такого подання судом не встановлено.

Вступаючи на державну службу/будучи уповноваженою особою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, особа крім прав та основних обов`язків державного службовця свідомо й добровільно приймає встановлені законодавством антикорупційні обмеження і заборони. Правові обмеження державних службовців зумовлено специфікою виконуваних ними державних функцій і службових повноважень. Головна мета правових обмежень це забезпечення прозорого й ефективного функціонування інституту державної служби, встановлення правових бар`єрів перед можливими зловживаннями державних службовців, створення умов для належного виконання посадових повноважень. Державний службовець зобов`язаний неухильно дотримуватись обмежень і заборон, передбачених антикорупційним законодавством, уникати дій, які можуть розглядатись як підстава підозрювати його в корупції.

Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1ст. 172-6 КУпАП, полягає в порушенні вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тобто відповідне діяння має бути вчинено суб`єктом декларування умисно. При цьому, для притягнення до відповідальності за вчинення корупційних правопорушень необхідно довести наявність такого умислу, а саме те, що суб`єкт декларування усвідомлював необхідність виконати Закон.

Матеріалами провадження підтверджується, що 10.02.2021 року ОСОБА_1 була попереджена про необхідність заповнення електронної декларації , про що міститься підпис ОСОБА_1 , та до 08.04.2021 до системи не заходила та не вчиняла дії, пов`язані із заповненням та поданням декларації. Тобто, була обізнана з нормативною базою та порядком подання декларацій особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, отже знала та розуміла необхідність подання декларації, але не прикладала всіх зусиль для вчасного подання декларації та легковажно розраховувала на відвернення наслідків, отже діяля з непрямим умислом.

З огляду на викладене та з урахуванням всіх досліджених в судовому засіданні доказів, оцінивши їх в сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАПповністю доведена.

В той же час, враховуючи, що ОСОБА_1 , хоча із запізненням, але виконала свій обов`язок та 08.04.2021 року самостійно подала декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, зважаючи на пропуск строку лише у вісім днів, зважаючи на особу правопорушника, яка раніше до відповідальності не притягувалася, вважаю, що вчинене правопорушення можна визнати малозначним, внаслідок чого відповідно до вимог ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, а справу відносно неї закрити, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 245, 251, 252, 279, 280, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності в зв`язку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням..

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя - І. М. Колодяжна