КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 752/2044/21 Апеляційне провадження №33/824/1582/2021Головуючий у суді першої інстанції - Валігура Д.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року суддя Київського апеляційного суду М.І.Оніщук, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Петериловим Віталієм Вікторовичем, що діє на підставі договору, на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 08 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.02.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 07.12.2020 року о 15 год. 50 хв. по вул. Антоновича, 2 в м. Києві керував автомобілем «Mersedes» д.н. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, тремтіння пальців рук поведінка, що не відповідає обстановці, яка склалася). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд неповно з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема вказує, що ОСОБА_1 не перебував в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», а висновки про стан наркотичного сп`яніння вказані в протоколі не відповідають дійсності.

Крім того, вказує, що працівники поліції не пропонували провести огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків; не повідомили де можливо самостійно пройти огляд на стан сп`яніння; не відсторонили ОСОБА_1 від керування автомобілем.

У судовому засідання ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Петерилов В.В. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених в ній підстав.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, письмових поясненнях свідків та відеозаписі.

Зокрема, як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 189426 від 07.12.2020 року, ОСОБА_1 07.12.2020 року о 15 год. 50 хв. по вул. Антоновича, 2 в м. Києві керував автомобілем «Mersedes» д.н. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, тремтіння пальців рук поведінка, що не відповідає обстановці, яка склалася). Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

У письмових поясненнях свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зі змісту даного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 ознайомився з протоколом, підписав його, проте в поясненнях зазначив, що працівники поліції відмовилися відвести його до лікаря-нарколога та з протоколом не погоджується.

Як вбачається зі змісту запису нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 працівники поліції неодноразово пропонували проїхати з ними до лікаря-нарколога за адресою: вул. П.Запорожця, 20, для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому, ОСОБА_1 вказував, що він не відмовляється від проходження огляду, проте не здійснював жодних дій, не виконував вимог працівників поліції для забезпечення проведення огляду у лікаря, що фактично є відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Відмову пояснював тим, що йому ніде поставити автомобіль, однак дана обставина не впливає на факт відмови у проведенні медичного огляду. Протягом більше як однієї години при оформленні протоколу ОСОБА_1 так і не погодився, щоб його було доставлено до лікаря, при цьому при спілкуванні з працівниками поліції висловлювався нецензурно, що підтверджується відеофіксацією.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно притягнення ОСОБА_1 спочатку за порушення правил дорожнього руху, а потім встановлення наявності ознак наркотичного сп'яніння слід зазначити наступне.

Відеозаписом підтверджується факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення останнім правил дорожнього руху (порушення правил зупинки), що підтверджується відповідною постановою та не заперечується останнім. Під час спілкування та оформлення протоколу працівники поліції виявили наявність ознак наркотичного сп`яніння та запропонували ОСОБА_1 пройти медичне обстеження, однак він відмовився.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї інструкції поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При цьому, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Працівники поліції, діючи відповідно до інструкції, неодноразово пропонували ОСОБА_1 поїхати до лікаря-нарколога.

В матеріалах справи наявний висновок КНП «Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапія» від 09.12.2020 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння. Відповідно до якого ознак сп'яніння не виявлено. Вказаний висновок суд не бере до уваги, оскільки в ньому зазначено «дата і точний час огляду - 08.12.2020 року 15 год.42 хв.», а протокол складений 07.12.2020 року 16 год 10 хв., тобто з пропуском строку для проведення огляду на стан сп'яніння.

Крім того, доводи апеляційної скарги в частині, що працівники поліції не запропонували пройти огляд на місці за допомогою спеціального технічного приладу, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки стан наркотичного сп`яніння встановлюється лише у медичному закладі лікарем-наркологом.

Крім того, апеляційний суд критично ставиться до тверджень ОСОБА_1 щодо відсутності у нього ознак наркотичного сп`яніння на момент зупинки транспортного засобу, оскільки такі ознаки вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, а будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі, ОСОБА_1 або його захисник не надали.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння незалежно від факту перебування особи у такому стані.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги, вказують на порушення ОСОБА_1 вимог пп. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" при проведенні огляну на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 189426 від 07.12.2020 року відповідає положенням ст. 256 КУпАП, містить підписи свідків та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не надав.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення є необґрунтованими.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Петериловим Віталієм Вікторовичем, що діє на підставі договору - залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 08 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Оніщук