Справа№938/584/21
Провадження № 3/938/296/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Білоберізка Верховинського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, офіційно непрацюючого, одруженого, утриманців немає, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , повторно протягом року з дня піддання адміністративному стягненню за вчинення порушення, передбаченого частиною першою ст.173-2 КУпАП , вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини, при таких обставинах.

11 серпня 2021 приблизно о 21год. 00хв., ОСОБА_1 за місцем свого проживання в с. БілоберізкаВерховинського району Івано-Франківської області вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які виразилися в тому, що він ображав дружину нецензурними словами, принижував честь і гідність, кричав, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КпАП України.

В судовому засіданні, при розгляді справи про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав повністю. Пояснив, що того дня 11.08.2021 приблизно о 21год. він повернувся додому, та застав там дружину, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Оскільки за станом здоров`я їй не можна вживити спиртні напої, він розлютився та з цього приводу між ними розпочалася сварка. В ході скарки він дійсно кричав на дружину, обзивав, погорожував відвезти у наркологічний диспансер, що напевно було принизливим для неї. Підтвердив, що у січні 2021 року притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Також вказав, що вимоги термінового заборонного припису виконав. У вчиненому щиро розкаявся, зазначив, що про вчинене шкодує, зобов`язався у майбутньому не вчиняти аналогічних правопорушень.

Потерпіла від вчинення адміністративного правопорушення особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не заперечив проти розгляду справи без участі потерпілої, а саме його дружини ОСОБА_2 , зазначивши, що вона тяжко хворіє, а тому не може з`явитися в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст.245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності;

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Статтею 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні повторно протягом року з дня піддання адміністративному стягненню за вчинення порушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчиненого повторно.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 повторно протягом року з дня піддання адміністративному стягненню за вчинення порушення, передбаченого частиною першою ст.173-2 КУпАП, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим порушив вимоги ч.2 ст.173-2 КпАП України.

Таким чином, характер вчиненого порушення з боку особи, яка притягається до адімінстративної відповідальності, свідчить про наявність в його діях складу даного правопорушення - вчинення домашнього насильства у розумінні п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненого при вищевикладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № від 418478 від 23.08.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 , 11.08.2021 приблизно о 21год. 00хв., за місцем свого проживання в с. БілоберізкаВерховинського району Івано-Франківської області, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які виразилися в тому, що він ображав дружину нецензурними словами, принижував честь і гідність, кричав, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №226053 від 12.08.2021, згідно з яким ОСОБА_1 заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 строком на 3 доби з 15год. 00хв. 12.08.2021 до 15год. 00хв. 15.08.2021;

- рапортом старшого інспектора-чергового чергової частини Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області В.Павлюка, з якого вбачається, що 12.08.2021 о 10год.18хв. надійшло повідомлення зі служби 102 Чернівецької області, про те, що ОСОБА_2 11.08.2021 повідомила, про те, що її чоловік ОСОБА_1 побив її та погрожував вбивством;

- заявою ОСОБА_2 (без дати), якою вона просить прийняти міри до її чоловіка ОСОБА_1 , який 11.08.2021 вчинив щодо неї домашнє насильство;

- письмовими поясненнями потерпілої гр. ОСОБА_2 від 12.08.2021, в яких йдеться про обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема, про те, що ОСОБА_1 11.08.2021 повернувшись з роботи розпочав сварку, в ході якої ображав її нецензурними словами, погрожував, принижував честь і гідність;

- постановою Верховинського районного суду від 12.01.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП .

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність особи є щире каяття. Обставиною що обтяжує відповідальність є вчинення правопорушення, за яке особу було піддано адміністративному стягненню повторно протягом року.

Враховуючи ступінь та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, що у вчиненому щиро розкаявся, обставину що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з нього судовий збір.

Керуючись статтями 24, 27, 40-1, ч.2 ст.173-2, 283, 284 КпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень 00 копійок (шістсот вісімдесят гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 454 гривні 00 копійок (чотириста пя`тдесят чотири гривні нуль копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

'Суддя: Роман ДЖУС