ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Маліченко В. В., з участю: секретаря судового засідання - Пархоменко Ю. І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянина України, уродженки м. Полтави, маючу вищу освіту, одружену, директора ТОВ «Маркет Групп», паспорт серія НОМЕР_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 05 лютого 2021 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 05 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір.

Судове рішення мотивовано тим, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, допустила порушення Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулося пошкодження транспортного засобу, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 05 лютого 2021 року змінити в частині накладеного стягнення.

Пом`якшити ОСОБА_1 адміністративне стягнення, за вчинене нею правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, призначивши його у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн на користь держави.

З рішенням районного суду не погоджується, так як вважає, що адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців, є занадто суворим.

Відзначила, що зіткнення транспортних засобів не відбулося, саме вона наполягала на необхідності викликати швидку медичну допомогу та оформленні ДТП.

Прохала врахувати, що до адміністративної відповідальності не притягувалася, позбавивши її права керування транспортним засобом вона залишиться без джерела доходу.

В апеляційній скарзі відзначила, що вона щиро розкаялась в тому що сталося, та зобов`язується бути більш обережною та уважною та не вчиняти адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , яка фактично своєї вини в судовому засіданні не визнала, та просила апеляційну скаргу задовольнити, потерпілого ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу lj наступних висновків.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суддя місцевого суду у відповідності до вимог ст.ст. 245, 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності.

Висновок судді про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, ґрунтується на доказах, досліджених у судовому засіданні, є правильним та ніким не оспорюється.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо необхідності зміни судового рішення в частині накладеного стягнення не підлягає задоволенню з таких підстав.

Дослідивши матеріали справи та безпосередньо дослідивши аудіозапис судового засідання суду першої інстанції від 05 лютого 2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 свою вину не визнає, вказала що винен ОСОБА_2 , оскільки різко загальмував та не впорався з керуванням.

05 лютого 2021 року Октябрським районним судом було винесено постанову, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

Після чого, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, де нею було зазначено, що вона свою вину повністю визнає, щиро розкаюється, зобов`язується бути більш уважною, обережною та не вчиняти адміністративних правопорушень, в наслідок чого просить пом`якшити адміністративне стягнення.

На підтвердження чого, нею було долучено характеризуючі матеріали які підтверджуються обставини з урахуванням яких можливо пом`якшити стягнення.

31 березня 2021 року в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що побачивши водія транспортного засобу, відразу зупинилася та ОСОБА_2 міг уникнути зіткнення, але він просто не справився із керуванням.

З огляду на викладене, в протиріччя своєї апеляційної скарги, в судовому засідання почала виправдовувати свої дії, тобто фактично не погоджуватися з тим, що вона винувата, та щиро розкаюється. Тому, судом першої інстанції було правильно зазначено, та в апеляційному суді було повністю підтверджено, що ОСОБА_1 свою вину не визнає, не усвідомлює своїх протиправних дій, наявності негативних наслідків у виді пошкодження майна та заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , який по теперешній час повнестю не відновив стан свого здоров`я.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_3 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодилася нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Положеннями ч. 1 ст. 23 КУпАП визначено, що метою адміністративного стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Отже, Полтавський апеляційний суд повністю погоджується з рішення суду першої інстанції наклавши адміністративне стягнення у межах, установлених ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не було враховано пом`якшуючих обставини, які мають значення для обрання належного виду адміністративної відповідальності не можна визнати обґрунтованими, оскільки будь - яких доказів ОСОБА_1 до суду першої інстанції не подавала.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і зміненню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 05 лютого 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко