Провадження № 3/389/509/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Богданова Олена Едуардівна, за участю адвоката Новікова О.М., розглянувши в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області матеріали, які надійшли від Відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 , громадянина України, який проживає: АДРЕСА_1 не працюючого, -

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії ОБ №054400 від 27.04.2021 року ОСОБА_1 27.04.2021 року о 19.10 год. в с.Суботці Кіровоградської області, по ул.Центральна, керував транспортним засобом Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується проведенням тесту зі згоди водія, із застосуванням спеціального технічного засобу алкотестера «Драгер 6810» в присутності двох свідків, проба позитивна 2,08 проміле, чим порушив п.2.9а ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Його представник - адвокат Новіков О.М. у судовому засіданні заявив клопотання, в якому просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Клопотання обгрунтував тим, що у справі відсутні належні допустимі докази, які могли б свідчити про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає, що відеофайли, додані до матеріалів справи, не можуть бути належним доказом керування ОСОБА_1 автомобілем, оскільки місять різний час запису одних і тих самих подій та емоційні розмови поліцейського з ОСОБА_1 , а також порушена процедура огляду водія на стан сп`яніння, з відеозапису не вбачається роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП та ст.ст.59,63 Конституції України.

Крім того, в протоколі вказано як додаток до протоколу «відео з бодікам», а дані про відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля та їх будь-яку ідентифікацію відсутні, тобто не підтверджують факт керування будь-яким транспортним засобом ОСОБА_1 .

Також, огляд ОСОБА_1 проводився із застосуванням газоаналізатора «Драгер Алкотест 6810» в присутності двох свідків. Однак, з відеозапису чітко видно, що підшукування свідків відбувалось до 20.00 години, вже після огляду водія та складання усіх документів, один із свідків зауважив, що нічого не бачив, а наявність другого свідка на відео встановити не можливо, оскільки поліцейський звертався до нього як «свідок №1». Отже, в протоколі внесені недостовірні відомості про проведення огляду в присутності свідків.

Крім того, поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 його права, а лише зачитав, не дав можливості висловитися чи зрозумілі йому його права, чи є в нього заперечення чи клопотання, тобто не дав можливості ОСОБА_1 скористатися своїми правами, гарантованими ст.59 Конституції України, реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Зважаючи на викладене та відповідно до правил ст.268 КУпАП суддя вирішив за можливе справу щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП розглядати за його відсутності, на підставі даних адміністративної справи.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не викликались, оскільки адвокат Новіков О.М. у судовому засіданні відмовився від їх виклику.

Дослідивши матеріали провадження, а саме:

-протокол серії ОБ №054400 від 27.04.2021 року, яким підтверджується, що ОСОБА_1 27.04.2021 року о 19.10 год. в с.Суботці Кіровоградської області, по ул.Центральна, керував транспортним засобом Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується проведенням тесту зі згоди водія, із застосуванням спеціального технічного засобу алкотестера «Драгер 6810» в присутності двох свідків, проба позитивна 2,08 проміле, чим порушив п.2.9а ПДР України;

-пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких вони були присутніми під час продуву ОСОБА_1 алкотестера «Драгер 6810», проба позитивна 2,08 проміле;

-відеозаписи, які міститься на цифровому носії інформації DVD-R дисків, де зафіксовані події, що мали місце 27.04.2021 року;

- розпискою ОСОБА_5 , який зобов`язався доставити автомобіль Volkswagen Caddy за адресою: вул.Дружби, 6 в с.Суботці Кіровоградської області, суддя приходить до наступного.

Відповідно до п.2.9 а Постанови КМУ від 10 жовтня 2001 року «Про Правила дорожнього руху» - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.1ст.130 КУпАП передбачається відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що 27.04.2021 року о 19 год. 10 хв. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що останній 27.04.2021 року о 19.10 год. в с.Суботці Кіровоградської області, по ул.Центральна, керував транспортним засобом - Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується проведенням тесту зі згоди водія, із застосуванням спеціального технічного засобу алкотестера «Драгер 6810» в присутності двох свідків, проба позитивна 2,08 проміле, чим порушив п.2.9а ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Однією з підстав для притягнення до відповідальності, відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Тобто передбачена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення - керування особою транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння сп`яніння.

При цьому, основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом. Зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема, саме щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

До протоколу серії ОБ № 05440 відносно ОСОБА_1 додані 7 відеофайлів, які були досліджені в судовому засіданні. На даних файлах, які зняті з різних камер, не зазначених в протоколі, видно, як поліцейський автомобіль наздоганяє інший автомобіль невизначеної марки та з невідомим номерним знаком. Далі поліцейський підходить до місця водія, проводить бесіду, зміст якої з боку водія не можна визначити. Решта файлів, доданих до протоколу, містять процедуру складання документів, яка переривалася тривалою сваркою, криками та претензіями з боку ОСОБА_1 .

Дослідивши вказані відеозаписи, судом встановлено, відеозапис з реєстратора автомобіля починається о 19.00 год, та о 19.03-19.04 години видно, що поліцейські вийшли зі свого автомобіля, підійшли до зупиненого автомобіля з не встановленими номерами та проводять бесіду з особами в салоні машини. Запис (2 файли) триває до 19.06 год. та чітко видно, що поліцейський автомобіль вже не рухається, як і зупинений ними транспортний засіб.

Наступні файли містять відеозапис з нагрудної камери поліцейського та починаються кадрами зупинки автомобіля. Час проведення цієї зупинки позначений як 19.08 год., хоча в попередніх записах видно, що о 19.03 год. транспортні засоби вже не рухаються та поліцейськими біля автомобіля проводяться якісь дії.

Отже, з вищезазначеного вбачається, що фіксування відеокамерами проводилось з перервами, містять різний час запису одних і тих самих подій, з нагрудної камери поліцейського чітко видно, що о 19.10 год. автомобіль Volkswagen Сaddy не рухався, і, відповідно, ОСОБА_1 не міг ним керувати, тому обставини, викладені в протоколі про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем 27.04.2021 року о 19.10 год. не відповідають дійсності.

Так, в судовому засіданні не знайдено жодних даних, які б підтвердили те, що ОСОБА_1 на момент зупинки автомобіля ним керував. В тому числі особи, які зазначені в протоколі як свідки - ОСОБА_3 і ОСОБА_2 - також не були очевидцями керування ОСОБА_1 автомобілем, тому може братись судом до уваги як доказ керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Крім того, в протоколі відносно ОСОБА_1 вказано, що додається відеозапис з пристрою «бодікам», відомості про відеозапис з реєстратора поліцейського автомобіля відсутні. При цьому ні в протоколі, ні в матеріалах, доданих до нього, ні у самому відеозапису не відображено відомостей про будь-яку ідентифікацію відеокамер, їх модель, марка, серійні номери, сертифікати якості, докази проведення метрологічної перевірки, а також хто саме проводив відеозйомку.

Верховний Суд у своєму рішенні від 15 листопада 2018 року №524/5536/17 зазначив, що якщо постанова про притягнення особи до відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фіксування правопорушення, цей доказ є неналежним.

Також, Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Саме по собі описання адміністративного правопорушення в протоколі не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що додані до протоколу відеозаписи не можуть бути використані, як належний та допустимий доказ в даному провадженні.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що працівником поліції проводився огляд водія ОСОБА_1 на місці стоянки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу алкотестера «Драгер 6810», але без залучення жодного свідка, при цьому, в матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо факту продуву ОСОБА_1 алкотестера «Драгер 6810».

Суд не може прийняти до уваги докази, наявні в матеріалах справи у вигляді письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які неодноразово викликались в судове засідання та не з`явились. Крім того, письмові пояснення свідків написані одним почерком про те, що вони начебто були присутні під час продуву ОСОБА_1 алкотестера «Драгер 6810», проба позитивна 2,08 проміле, та те, що він був в стані алкогольного сп`яніння. Відеозапис з диску чітко підтверджує, що свідки були залучені поліцейським пізніше.

Відтак пояснення свідків, що наявні у матеріалах справи, суд визнає недопустимими доказами.

Крім того, поліцейським було порушено п.3 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, відповідно до якого потрібно було надати ОСОБА_1 направлення на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто, поліцейським було порушено вимоги ст.265-2 КУпАП, а саме: у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене ч.ч.1,2,3,4 ст.130 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення. Однак цього не було зроблено.

Разом з цим, суддя не погоджується з доводами адвоката Новікова О.М. про те, що був порушений порядок роз`яснення прав ОСОБА_1 , оскільки він засвідчив про це своїм підписом в протоколі, своїми правами скористався у повному обсязі, в тому числі і правовою допомогою адвоката в суді.

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ч.1 ст.251 КУпАП вбачається, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інші документи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. ст.251 КУпАП).

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, оцінюючи викладені вище докази у їх сукупності, суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена, працівниками поліції не надано належних та допустимих доказів. За таких обставин суддя вважає, що адміністративну справу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.130, 247, 251, 252, 255, 256, 268, 277 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.Е. Богданова