Справа № 404/1192/21
Номер провадження 3/404/481/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає по АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126, ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції станом на 13.02.2021 року),

ВСТАНОВИВ:

13.02.2021 року о 11 год. 06 хв. ОСОБА_1 по просп.Університетському, 11 у м.Кропивницькому керував транспортним засобом ««Daewoo Lanos»», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, підвищена жвавість мови) та у присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, 13.02.2021 року о 11 год. 06 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , по просп.Університетському, 23 у м.Кропивницькому, будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами (виконавче провадження №58252619, постанова державного виконавця Подільського ВДВС м.Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області від 30.08.2019 року), чим порушив вимоги ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух», скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

До суду 05.03.2021 року та 31.03.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, в тому числі шляхом надсилання судових повісток за адресою місця проживання (а.с.9, 14, 16, 18, 27, 31, 33), зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, та місця реєстрації відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області та довідки про реєстрації місця проживання особи (а.с.10, 15, 17, 26, 32, 34). Під час складання протоколів у справах про адміністративні правопорушення, вказано його місце проживання, а також повідомлено його про місце розгляду справ. Таким чином ОСОБА_1 безперечно розумів, що за вказаною ним адресою Кіровським районним судом м.Кіровограда будуть здійснюватися його виклики для розгляду вказаних справ та жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколів не висловив.

Крім того, на офіційному сайті Кіровського районного суду м. Кіровограда (https://kr.kr.court.gov.ua/sud1109/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду були зазначені дата, час та місце розгляду справи. При цьому ОСОБА_1 клопотання про відкладення судових засідань не подано, причини неявки не повідомлені.

Також, судом встановлено наступні обставини:

1) судові повістки направлялися за місцем проживання, яке вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, та місцем реєстрації ОСОБА_1 ;

2) незважаючи на те, що ч.1 ст.277 КУпАП визначено п`ятнадцятиденний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд протягом більше місяця здійснював виклики ОСОБА_1 та останній, протягом вказаного інтервалу часу, який є розумним з огляду на строк розгляду справи, не вживав жодних заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження;

3) жодні клопотання, заяви тощо, які б обґрунтовували неможливість явки до суду ОСОБА_1 , а також про відкладення розгляду справи, не подано.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 належно сповіщався про час і місце розгляду справи за вказаною ним же адресою та за місцем реєстрації, був обізнаний про складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення, не подавав письмових заперечень проти протоколів, пояснень та доказів, до суду не з`явився, його поведінка свідчить про свідоме затягування та не бажання брати участь у розгляді справ. Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Розгляд справи у розумі строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (ст.23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 13.02.2021 року, у якому зазначені обставини, встановлені судом (а.с.1);

- копією посвідчення водія (а.с.2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 , біля закладу охорони здоров`я, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с.3, 4);

- відеозаписом події, який безсумнівно підтверджує обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.7).

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.20);

- копію посвідчення водія (а.с.21);

- копію постанови державного виконавця від 30.08.2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (а.с.22);

- відеозапис події (а.с.23).

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому нормами ч.1 ст.266 КУпАП визначено, що оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі за тестом Інструкції) передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Більше того, з огляду на положення пунктів 7, 8 розділу ІІІ Інструкції для визначення наркотичного засобу або психотропних речовини є обов`язковим проведення лабораторних досліджень, яке може бути здійснено лише в умовах закладу охорони здоров`я, за допомогою вимірювальної техніки та обладнання, дозволених Міністерством охорони здоров`я.

Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З положень розділу ІІІ Інструкції вбачається, що огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я проводиться лікарем та свідки для цього не запрошуються. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я (пункт 20).

Відповідно до положень пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року (далі за текстом Порядок), пункту 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я у встановленому порядку поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

При цьому безпосередньо з наданого суду відеозапису з нагрудних камер поліцейських безсумнівно встановлено, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та відмовився вчиняти дії, необхідні для його проходження.

З огляду на положення вказаних нормативно-правових актів дії поліцейських, які пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, у зв`язку із наявністю відповідних ознак сп`яніння відповідали вимогам законодавства, ОСОБА_1 , відмовляючись від проходження такого огляду, порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

При цьому достатні докази, які б вказували про упередженість поліцейських чи ставили під сумнів наведені досліджені докази, вказували про порушення вимог ст.266 КУпАП під час їх отримання відсутні і не встановлені.

Жодні обґрунтовані підстави ставити під сумнів допустимість, достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів відсутні. Будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів об`єктивність поліцейських або свідків у справі, суду не надано, їх зацікавленість під час провадження у справі стосовно ОСОБА_1 не встановлена.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому, будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, а його дії підпадають під ознаки адміністративних правопорушень, передбачених:

- ч.3 ст.126 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом, будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (про встановлене обмеження він знав із достовірністю - а.п.35-37);

- ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, суд відповідно до ст.8 КУпАП, ст.58 Конституції України у зв`язку із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 року, здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП, враховуючи редакцію та зміни норм КУпАП, що діяла (станом на 13.02.2021 року) під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП у випадку вчинення кількох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки стосовно ОСОБА_1 до суду надійшло дві окремі справи про адміністративні правопорушення: за ч.3 ст.126 КУпАП (справа №404/1193/21 провадження №3/404/482/21) та за ч.1 ст.130 КУпАП (справа №404/1192/21 провадження №3/404/481/21), які розглядаються одночасно одним складом суду, стягнення накладається із дотриманням вимог ч.2 ст.36 КУпАП.

Більш серйозним правопорушенням з числа вчинених є адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому стягнення згідно з вимогами ч.2 ст.36 КУпАП накладається в межах санкції вказаної частини статті.

Із врахуванням встановлених обставин та наявних даних про особу винного, зважаючи на те, що ч.1 ст.130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, 126 ч.3, 130 ч.1, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП, та відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 454 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Поступайло