Справа № 587/1903/21
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2021 року суддя Сумського районного суду Сумської області Гончаренко Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Блопільським РВ УМВС 08.10.2001 року,
за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №683099 від 09.09.2021 - 24 серпня 2021 року о 20-00 год. за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 вчинив словесну сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 , в ході якої виражався в її адресу нецензурною лайкою, чим своїми діями завдав останній психологічного болю здоров`ю та вчинивправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв або клопотань від нього не надходило.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.
При цьому, з протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 25.08.2021 (а.с. 3) та письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 4,4) вбачається, що між ними виникла словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_1 наніс ОСОБА_2 два удари ножом в живіт, а не психологічного болю, як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення.
Застосування фізичного насильства, що спричинило тілесні ушкодження не охоплюється частиною 1 статті 173-2 КУпАП, що виключає склад вказаного правопорушення у діянні ОСОБА_1 .
Також суд звертає увагу, що ч. 2 ст. 254 КУпАП передбачає, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Натомість всупереч вимогам зазначеної норми КУпАП протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 683099 відносно ОСОБА_1 складено пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, зокрема 09 вересня 2021 року, тобто через 15 діб після відібрання 25.08.2021 заяви та пояснень у потерпілої ОСОБА_2 .
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що у поліцейського були складнощі з виявленням особи, яка вчинила правопорушення, а так само, не зазначена інша причина вказаної різниці в часі між часом вчинення діяння, що має ознаки адміністративного правопорушення і часом складення протоколу про адміністративне правопорушення.
У відповідності до положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки поза розумним сумнівом не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП підлягає закриттю.
На підставі викладеного і керуючись ч. 1 ст. 173-2, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя Л.М. Гончаренко