Справа № 350/1096/21
Провадження № 33/4808/605/21
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Максимів І. В.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Калинія Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську, за апеляційною скаргою (далі АС), ОСОБА_2 , на постанову судді Рожнятівського районного суду від 10 серпня 2021року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , непрацюючий, громадянин України,-

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_2 в дохід держави 454 грн. судового збору.

З постанови судді вбачається, що 20 червня 2021 року о 01 год. 50 хв., в селищі Перегінське, по вул. Руднєва, ОСОБА_2 керував автомобілем Audi Q5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху (далі ПДР). Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням технічного приладу Drager.

У своїй АС ОСОБА_2 покликається на те, що постанова судді є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя не дослідив доказів, не надав вірної правової оцінки відповідним обставинам справи.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження та постанову судді Рожнятівського районного суду від 10 серпня 2021 року щодо нього скасувати і закрити провадження за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституцією України та ст. 268 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 пояснив, що в той день і час, який зазначений в адмінпротоколі, керував транспортним засобом в селищі Перегінськ, де його зупинили працівники поліції, які зазначили, що з салону автомобіля чути запах алкоголю та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Оскільки він в цей день не вживав алкоголь, то погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Однак тест виявився позитивним. Поліцейські зразу ж відсторонили його від керування транспортним засобом і склали адмінпротоколи за ч.1 ст.130 та ч.6 ст.126 КУпАП. Зазначив, що працівники поліції йому не пропонували їхати в медзаклад.

Крім того, вказав, що в суді першої інстанції не був, оскільки в цей час перебував за межами України. Далі вкащав, що його батько подав клопотання про відкладення розгляду справи до кінця вересня, однак суд проігнорував дане клопотання, заслухавши справу без його участі.

28 вересня 2021 року ОСОБА_2 та його захисник не з`явилисся в судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про розгляд даної справи, клопотання від них до суду про відкладення розгляду справи не надходило.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які просять скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи, переглянувши відеозаписи з нагрудних знаків поліцейських суд вважає, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Разом з тим, право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.

Як вбачається з матеріалів справи апелянт не був присутній при розгляді справи місцевим судом та проголошенні оскаржуваної постанови.

Приймаючи до уваги, вищевказані обставини, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

В своїй АС апелянт посилається на те, що суддя першої інстанції безпідставно розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист.

Права передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_2 шляхом поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та виклику його до суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції переконався у обізнаності ОСОБА_2 про судовий розгляд справи та надання йому можливості бути присутнім в суді апеляційної інстанції, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст. 268 КУпАП правами. Реалізації зазначених прав пов`язана виключно із волевиявленням особи.

В суді апеляційної інстанції інтереси ОСОБА_2 були представлені професійним адвокатом захисником Калинієм Ю.М., тому, на думку апеляційного суду, права ОСОБА_2 , передбачені ст. 268 КУпАП, які, зокрема, забезпечують особі можливість здійснити свій захист через захисника, були відновлені.

Разом з тим, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний суд вважає за необхідне перевірити доводи апеляційної скарги щодо відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за дії, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При складенні протоколу, водію ОСОБА_2 роз`яснювалися його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що зафіксовано на бодікамеру працівників поліції.

Оцінюючи доводи, викладені в АС, апеляційний суд бере до уваги обставини справи та наявні докази, із урахуванням їх дослідження, вважає, що доводи ОСОБА_2 про його невинуватість, є неспроможними, позаяк вони не відповідають фактичним обставинам та повністю спростовуються сукупністю доказів, які були досліджені суддею місцевого суду та наведені в судовому рішені.

В результаті перевірки вищевказаних доводів не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП, а саме порядку проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 459459 від 20.06.2021 броку, згідно яких ОСОБА_2 20 червня 2021 року о 01 год. 50 хв., в селищі Перегінське, по вул. Руднєва, керував автомобілем Audi Q5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння;

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4375289 від 20.06.2021 року (в темну пору доби не освітлювався задній номерний знак), згідно якої на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 850 гривень;

-результатом тестування на алкоголь від 20.06.2021 року, проведеного за допомогою технічного приладу Alkotest 6810, з якого вбачається, що вміст алкоголю в ОСОБА_2 становить - 1,55%;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_2 на стан сп`яніння був проведений у зв`язку з виявленими у нього ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, неприродна блідність обличчя;

-визнавальними поясненнями ОСОБА_2 доданих до протоколу, в якому останній зазначив, що вказаного дня був зупинений працівниками поліції, якими відносно нього був проведений огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, з результатом якого він погодився повністю;

- долученим до матеріалів відеозаписом.

Згідно статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Із переглянутого відеозапису, вбачається, що водій ОСОБА_2 не заперечував вживання спиртного напою в той день, після проходження такого огляду за допомогою приладу «Драгер» погодився з його результатами, окрім того, працівники поліції пропонували декілька разів ОСОБА_2 проїхати в медзаклад, на що він відмовився, а тому доводи АС в цій частині - є неспроможними та спростовуються даними відеозапису, дослідженого як суддею місцевого суду, так і в апеляційної інстанції.

Після перегляду відеозапису ОСОБА_2 пояснив, що на ньому зафіксовано обставини зупинки його транспортного засобу, його пояснення та визнання ним своєї вини у керування автом в стані сп`янінння, і те що його автомобіль доставлено до помешкання його батьком.

За наслідками проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, дані про який було внесено до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 будь - яких зауважень чи застережень не висловив, чим фактично засвідчив свою згоду з його результатами.

Доводи АС, про те що результати алкотесту «Драгер»» ALCOTEST 6810 не могли бути визнані судом першої інстанції допустимим доказом, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки сам водій ОСОБА_2 своїм підписом погодився з результатами даного алкотестеру.

Відповідно п.п. 1, 3 Розділу 11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, ТОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів», Держлікслужби України від 29 грудня 2014 року №1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, до якого за №43 внесені газоаналізатори «Drager Alcotest», реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.

Використаний під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» в свою чергу, входить до вказаного вище переліку газоаналізаторів марки «Drager Alcotest» з необмеженим строком дії свідоцтва.

У разі незгоди з результатами огляду та роботою приладу, ОСОБА_2 мав право та можливість пройти такий огляд в медичному закладі, однак він ним не скористався, оскільки був згідний з результатом газоаналізатора «Drager Alcotest».

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»( далі ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що доводи АС ОСОБА_2 про незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутність у матеріалах справи достовірних доказів та необґрунтованість судового рішення, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, під час перегляду справи, а тому законні підстави для скасування постанови судді Рожнятівського районноло суду від 10.08. 2021року відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Рожнятівського районного суду від 10 серпня 2021 року щодо нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк