Справа № 740/29/21 Головуючий у 1 інстанції Гагаріна Т. О.
Провадження № 33/4823/98/21
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - Мохира Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Мохира Д.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 січня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 23 грудня 2020 року, о 21 год. 45 хв., по вул. Овідіївська, у м. Ніжин, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21053, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, обстеження проводилось за допомогою приладу «Драгер». Від додаткового огляду в лікарні на стан сп`яніння водій відмовився.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Мохир Д.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати, постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. Послався на незаконність рішення суду, прийнятого з порушенням норм матеріального та процесуального права, винесеного при неповному з`ясуванні всіх обставин справи. Зазначив, що місцевий суд розглянув справу без належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, чим позбавив його прав, передбачених ч.2 ст.268 КУпАП. Вказує на те, що в протоколі відсутні будь-які відомості про причину зупинки транспортного засобу, а тому подальші дії інспектора поліції були неправомірними. Зазначив, що працівники поліції на вимогу ОСОБА_1 не надали йому свідоцтво про повірку роботи засобу вимірювальної техніки для проведення огляду на стан сп`яніння. Крім того, була порушена процедура перевірки показів аналізатора, наданий мундштук був не новий, упаковка пошкоджена. Не погодившись із результатом приладу «Драгер», ОСОБА_1 попросив пройти повторний огляд у медичному закладі, проте інспектор відмовив йому. Крім того, у матеріалах справи відсутні пояснення свідків, які начебто були присутні при огляді на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Також, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1 не був присутній, а копію рішення отримав лише 06 лютого 2021 року.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному та просив його суворо не карати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника; перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Як убачається з матеріалів справи, постанова суду щодо ОСОБА_1 була ухвалена 26 січня 2021 року. Строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду закінчився 05 лютого 2021 року.

Проте, враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи, а копію судового рішення отримав лише 06 лютого 2021, тому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

За змістом ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №383051 від 23.12.2020 року, ОСОБА_1 , 23 грудня 2020 року, о 21 год. 45 хв., по вул. Овдіївська, у м. Ніжин, керував автомобілем ВАЗ-21053, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, обстеження проводилось за допомогою приладу «Драгер». Від додаткового огляду в лікарні на стан сп`яніння відмовився.

Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 відмовився надати пояснення, поставити свій підпис у протоколі, а також отримати копію протоколу (а.с.2-3).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються чеком Газоаналізатора Драгер 6810 № АRСЕ-0179, за яким результат огляду ОСОБА_1 виявився позитивним 0,31 проміле, та актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно яких останній перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.4,6).

Посилання апелянта про незаконність використання при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння газоаналізатору «Драгер» - є непереконливими.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до переліку технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest 7410 Plus com», «Алконт 01».

Всі види газоаналізаторів «Drager Alcotest» зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу Драгер «Алкотест 6810» працівниками поліції під час виконання своїх службових обов`язків.

Твердження апелянта про відмову працівників поліції надати ОСОБА_1 свідоцтво про повірку алкотестера, є безпідставним, оскільки в роздруківці тесту зазначена інформація про останнє калібрування приладу. У даному випадку це 12 травня 2020 року, отже на час проведення огляду прилад був як сертифікований, так і пройшов необхідну повірку.

Крім того, апелянтом не надано жодних доказів, які б свідчили, що спеціальний технічний засіб, який використовували працівники поліції, не мав сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на час проведення огляду.

Доводи захисника з приводу відмови працівників поліції у проведенні огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не підтверджуються наявними у справі доказами. Жодних зауважень з цього приводу в протоколі про адміністративне правопорушення або в поясненнях на окремому аркуші ОСОБА_1 не вказав.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були присутні під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, їх дані вказані безпосередньо в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, містяться їх підписи, тому сумніви щодо присутності свідків під час проведення огляду на стан сп`яніння є необґрунтованими.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП, у ньому вказані всі необхідні дані.

До того ж матеріали справи не містять будь-яких зауважень чи заперечень ОСОБА_1 щодо порядку проведення відносно нього працівниками поліції огляду на стан сп`яніння, оформлення протоколу про адміністративне правопорушення; із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час освідування він до компетентних органів не звертався.

Крім того, водій ОСОБА_1 після оформлення адміністративних матеріалів, будучи незгодним з протизаконними діями працівників поліції, самостійно медичний огляд не пройшов та медичний висновок не надав.

У зв`язку з цим, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу.

Відтак, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Посилання апелянта на порушення судом вимог ст.268 КУпАП у зв`язку з тим, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 , на думку апеляційного суду, є слушними.

Як убачається із матеріалів справи, зазначена справа була розглянута місцевим судом у відсутності ОСОБА_1 . Розглянувши справу за даних обставин, суддя допустив порушення гарантованих ст.268 КУпАП прав ОСОБА_1 , що є порушенням вимог закону.

Однак, апеляційний суд вважає, що вказане порушення не може вплинути на законність оскаржуваної постанови місцевого суду.

Так, право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання до апеляційного суду, де дала пояснення по суті справи та мала можливість надати докази на підтвердження своїх доводів.

В той же час, накладаючи стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд у порушення вимог ст.ст. 23 та 33 КУпАП, не звернув уваги на очевидну малозначність провини. Кількість виявленого у ОСОБА_1 алкоголю - 0,31% проміле, у незначній мірі перевищує допустимий вміст.

Крім того, останній в суді апеляційної інстанції вину свою визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, критично оцінює свою поведінку, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, його стан не міг призвести до великої суспільної шкоди.

Відтак, застосування заходів виховного впливу до ОСОБА_1 в якості усного зауваження буде достатнім для усвідомлення протиправної поведінки, щоб не допускати подібного в майбутньому, а тому суд вважає можливим, на підставі ст.22 КУпАП, звільнити його від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення та оголосити йому усне зауваження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 22, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Мохиру Д.В. строк на апеляційне оскарження постанови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника Мохира Д.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

На підставі ст.22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний