Справа 362/554/21
Провадження 3/362/361/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2021 року м. Васильків

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Сухарева О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з БПП в м. Біла Церква УПП України в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фахівця із закупівель на ТОВ БУ «СІМ» (м. Київ, вул. Кільцева, 2), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області 28.01.2021 з БПП в м. Біла Церква УПП України в Київській області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 119763 та № 119764 від 26.12.2020, складені щодо порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5; 2.3 б; 12.1; 13.1 ПДР України та вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2021 адміністративні справи відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП об`єднано в одне провадження.

В судове засідання, призначене на 16.02.2021 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка про доставку смс (а.с. 28) та його клопотання до суду, в якому він просив відкласти судове засідання у зв`язку з його відрядженням за межі Київської області (а.с. 18). На підтвердження вказаного відрядження ОСОБА_1 до суду не було надано жодних документів.

Суд задовольнив вказане клопотання, врахувавши тривалість відрядження ОСОБА_1 , вказану ним самим за телефоном без надання будь-яких підтверджуючих документів, та відклав засідання на зручну для нього дату, а саме: 10.03.2021 (а.с. 20).

В період знаходження у відрядженні, а саме 24.02.2021 ОСОБА_1 подав до суду клопотання про надання фото та відеодоказів, в якому підтвердив свою обізнаність в даті наступного судового засідання (а.с. 26). Вказане клопотання було судом задоволено, ОСОБА_1 03.03.2021 особисто надано копію відеозапису, що містився в матеріалах справи, про що свідчить його власноручний підпис на даному клопотанні. При цьому, будь-яких документів щодо знаходження його у відрядженні суду не надав.

В судове засідання 10.03.2021 ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, (а.с. 29), надав суду клопотання про відкладення розгляду справи, в якому він повторно вказав про неможливість прибути в судове засідання в зв`язку з відрядженням за межі Київської області (а.с. 30). В якості підтвердження поважності причин своєї неявки надав довідку про відрядження від начальника управління М.І. Тимчука, відповідно до якої ОСОБА_1 з 09 березня 2021 року по 26 березня 2021 року направлений в відрядження в м. Бердичів Житомирської області для контролю з комплектації будівництва корпусу. Дана довідка не підписана, не містить дати, вихідного номеру та інших реквізитів ТДВ «Будівельне управління № 7» (а.с. 31).

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Оскільки, як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення, серії ДПР18 № 119763 та № 119764, правопорушення були вчинені 26 грудня 2020 року, то останнім днем накладення адміністративного стягнення є 26 березня 2021 року день, по який ОСОБА_1 перебуває у відрядженні поза межами Київської області, згідно наданої ним довідки.

За правилами статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення справи. Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ст. 124 КУпАП та ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 , знаючи про час та місце судового засідання, будучи ознайомленим з доказами, в тому числі відеодоказами, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, маючи право в разі неможливості прибути в судове засідання, подати письмові пояснення, докази, у випадку незгоди з фактичними даними, обставинами, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, невизнанням своєї вини, однак не скористався ним, двічі звертався до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи, однак належних доказів, які б підтверджували його перебування у відрядженні ні 16.02.2021, ні 10.03.2021, до суду не надав, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальними правами та намагається затягнути розгляд справи з метою закінчення строків накладення адміністративного стягнення та уникнення адміністративної відповідальності.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи все вище зазначене, суд вважає можливим визнати неповажною причину неявки ОСОБА_1 до суду, відмовити у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та розглянути справу за його відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу ДПР18 № 119764 від 26.12.2020 водій ОСОБА_1 о 22 год 55 хв 25.12.2020 на а/д М-05 33 км, керуючи транспортним засобом Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду, унаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду.

Згідно протоколу ДПР18 № 119763 від 26.12.2020 водій ОСОБА_1 о 22 год 55 хв 25.12.2020 на а/д М-05 33 км, керуючи транспортним засобом Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; порушена координація рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення і є додатком до протоколу, складеного щодо нього, 25.12.2020 приблизно о 22 год. 00 хв. він рухався на автомобілі Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 по дорозі М-05 Київ-Одеса на 33 км в напрямку свого дому в смт. Калинівка в лівій стороні, здійснив зіткнення в задню частину автомобіля DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_2 , який виїхав на трасу, не ввімкнувши лівий покажчик повороту (а.с. 9).

Викликаний в судове засідання водій ОСОБА_2 показав, а також надав суду письмові пояснення, що він рухався на своєму автомобілі DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_2 , виїжджав з повороту на трасу Київ-Одеса, ввімкнувши перед цим лівий поворот і переконавшись, що немає ніяких перешкод, виїхав на трасу і пересувався в напрямку Одеси. Через деякий час відчув сильний удар позаду, після чого машину розвернуло з правої полоси в ліву і відбувся ще один удар у відбійник передньою частиною, після чого автомобіль зупинився. Вийшовши з автомобіля, побачив, що водій, який вчинив ДТП, був у стані алкогольного сп`яніння, після чого він, ОСОБА_2 викликав поліцію. Поки чекали працівників поліції, ОСОБА_1 неодноразово намагався покинути місце ДТП, однак він, ОСОБА_2 , не дав йому цього зробити. Також ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_3 неодноразово намагався уникнути пройти тест на стан сп`яніння з використанням «Драгера», а саме: під час трьох спроб втягував в себе повітря, затримував дихання, не здійснював видих, тобто свідомо уникав проходження тесту.

Відповідно до схеми місця ДТП, автомобіль марки Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , отримав пошкодження бампера переднього, фари правої передньої, крила правого переднього, капоту, а автомобіль DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 отримав пошкодження переднього та заднього бампера, лівого заднього крила (а.с. 8).

З долученого до матеріалів справи відеозапису подій з бодікамери інспектора та переглянутого судом в судовому засіданні вбачається, що, перебуваючи на місці дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння відповідає нечітко, поліцейський пропонує йому у присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння приладом Драгер, так як у інспектора є підстави вважати, що той керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, на що останній погодився. У присутності двох свідків на неодноразові пропозиції продути Драгер а чіткі роз`яснення як це потрібно зробити «набрати у легені повітря та сильно дути 5-7 секунд» ОСОБА_1 вдає свою неспроможність продути пристрій, вказує, що не відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, три рази вдає продуття пристрою, відповіді є незрозумілими і непослідовними. В подальшому працівник поліції намагався вручити йому направлення на огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, від отримання якого останній відмовився (а.с. 11).

В матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП БМР № 11 (а.с. 4) та письмові покази свідків, які підтверджують відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 5).

Від проходження огляду на стан сп`яніння у визначеному законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пунктів 2,4,6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння, якими відповідно до п. 3 цієї інструкції є порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З матеріалів справи вбачається, що поліцейським було дотримано норми вказаної Інструкції, були наявні підстави вважати, що водій ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Під час проходження такого огляду ОСОБА_1 намагався своїми діями спотворити наслідки огляду: не видихав в пристрій, робив перерви у видиху, до прохань працівників поліції віднісся байдуже, після роз`яснення йому наслідків, а саме, що його дії будуть розцінені як відмова водія від проходження огляду і про складання протоколу відносно нього за відмову, ОСОБА_1 вказує, що він не відмовляється від проходження, вважає, що продув Драгер, вказує, що вже раніше ним користувався і знає як це робити. Як до, так і після огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не наполягав на проходженні медичного огляду в закладі охорони здоров`я, категорично не заперечував непроходження огляду, проведеного на місці зупинки. Будь-які докази на підтвердження тієї обставини, що водій ОСОБА_1 після оформлення матеріалів адміністративного правопорушення самостійно за власною ініціативою чи за направленням, виписаним йому працівниками поліції, пройшов медичний огляд на стан алкогольного чи іншого сп`яніння та висновки за результатами даного огляду, суду на час розгляду справи про адміністративне правопорушення не надані.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 правопорушень підтверджується: протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 119763 та № 119764 від 26.12.2020; схемою місця ДТП, поясненнями ОСОБА_2 , наданими ним в судовому засіданні, які є послідовними та не суперечать іншим матеріалам, наявним в справі про адміністративне правопорушення, відеозаписом подій з бодікамери поліцейського.

Надаючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог статті 252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколах про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5; 2.3 б; 12.1; 13.1 ПДР України, і наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, і полягає в накладенні штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік. Тобто, санкція ч. 1 ст.130 КУпАП є безальтернативною.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст. 33, 34 КУпАП, має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

За такої сукупності обставин у справі суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 33, 34, 36, 40-1, 124, ч. 1 ст. 130, 221, 282, 283, 284 КУпАП , -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Строк звернення до виконання 3 місяці з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з моменту її постановлення.

Суддя Сухарева О.В.