33/804/163/21
221/296/21
Суддя 1-ої інстанції Писанець Н.В.
Суддя доповідач Куракова В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року м. Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волноваського районного суду Донецької області від 08 лютого 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -

УСТАНОВИЛА:

З постанови суду першої інстанції вбачається, що 09.01.2021 року о 00-48 год. ОСОБА_1 у с. Новогродівка Волноваського району керував транспортним засобом Пежо д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2,5 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що суд першої інстанції не повідомив його про дату, час та місце судового розгляду у визначений КУпАП спосіб. Вказує, що матеріали справи не містять даних, які б підтверджували факт керування транспортним засобом; його не було відсторонено від керування транспортним засобом. Зауважує, що поліцейський не склав акт по встановлення стану сп`яніння. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений після складання направлення на огляд, що є порушенням процедури огляду на стан сп`яніння. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, провадження по справі закрити. Викликати в судове засідання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та витребувати з Новогродівського ВП відомості про надходження до них дзвінка з телефону НОМЕР_2 та відеозапис факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вважаю, що необхідно поновити строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу слід задовольнити частково за таких підстав.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім під час винесення оскаржуваного судового рішення та матеріали справи не містять даних про дату отримання оскаржуваного рішення ОСОБА_1 , вважаю за можливе поновити строк на апеляційне оскарження.

Право бути присутнім в судовому засіданні є диспозитивним правом сторони при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Належне повідомлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності є обов`язком суду. Виконання даних приписів дає можливість реалізувати право бути присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, давати пояснення, заявляти клопотання та іншим чином реалізовувати свої права, визначені КУпАП.

Разом з тим, матеріали справи не містять належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду, тому вважати останнього належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду не можна.

За таких обставин визнати постанову суду законною неможливо, тому вона підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі у встановленому Законом порядку та від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 095286 від 09.01.2021 р., зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 09.01.2021 року о 00-48 год. у м. Новогродівка вул. Центральна, біля буд. 28 керував т/з Пежо, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановлений законом спосіб водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Даний протокол містить дані та підписи двох свідків, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 5), на якому наявні підписи двох свідків, які були залучені поліцейськими для засвідчення факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння;

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які долучені до матеріалів справи, зі змісту яких вбачається, що вони підтверджують факт відмови гр. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Драгер та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в ЦМЛ м. Селидове (а.с. 6);

- поясненнями ОСОБА_2 , зі змісту яких вбачається, що саме він викликав поліцію, оскільки побачив водія ОСОБА_1 , який, на його думку, перебував у стані алкогольного сп`яніння та керував автомобілем. Дані пояснення свідка підтверджують безпосередній рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 (а.с. 7);

- рапортом поліцейського СРПП № 3 Селидівського ВП Покровського ВП ГУ НП в Донецькій області (а.с. 8).

- електронним рапортом про звернення на лінію 102 від ОСОБА_2 щодо водія ОСОБА_1 (а.с. 9);

- довідкою начальника СРПП Селидівського ВП Покровського ВП ГУ НП в Донецькій області про місце мешкання ОСОБА_1 (а.с. 10).

Вищевказані докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, а їх сукупність доводить вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП «поза розумним сумнівом».

Відносно доводів апеляційної скарги в частині того, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом зазначаю наступне.

«Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. № 1376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941 не встановлює обов`язку присутності свідків під час зупинки транспортного засобу поліцейським. «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р., не передбачено імперативних вимог щодо наявності свідків під час встановлення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння водія. Таким чином, обов`язку щодо засвідчення факту керування транспортним засобом з боку свідків діюче законодавство не встановлює, а тому дані доводи є необґрунтованими. Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом засвідчує свідок ОСОБА_2 в своїх поясненнях (а.с. 7). Отже, дані доводи є безпідставними.

Беручи до уваги аналіз вищевказаних підзаконних нормативно-правових актів, вважаю доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності в матеріалах справи акту про виявлення ознак алкогольного сп`яніння у нього поліцейським безпідставними, адже складання даного акту не передбачено імперативними вимогами «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. № 1376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив допитати під час апеляційного розгляду свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак з огляду на наявність інформативних письмових пояснень останніх (а.с. 6), враховуючи, що дані пояснення всеціло узгоджуються з іншими доказами, які наявні в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції вважає, що безумовної необхідності в допити даних свідків немає. Крім того ОСОБА_1 не було забезпечено участь свідків в апеляційному розгляді, а положення адміністративно-деліктного права передбачають принцип змагальності, який за своєю правовою природою виражається, зокрема, в забезпеченні доказів з боку сторони провадження. За тих самих підстав суд апеляційної інстанції вважає безпідставним допит свідка ОСОБА_2 .

Посилання апеляційної скарги щодо відсутності відеозапису ходу складання матеріалів про адміністративне правопорушення є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Аналіз даної правової норми вказує на диспозитивне право поліцейського проводити відеофіксацію складання адміністративних матеріалів. За таких обставин відсутність в матеріалах справи диску, на якому зафіксовано складання матеріалів про адміністративне правопорушення не є підставою для визнання процедури складання адміністративних матеріалів протизаконною.

Відносно доводів апеляційної скарги щодо незаконності дій поліцейського слід звернути увагу на наступне. Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не надав жодних доказів щодо оскарження протизаконних дій працівників поліції, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності витребування з поліції відомостей щодо надходження телефонного дзвінка з телефону, що належить ОСОБА_2 є безпідставними, адже в матеріалах справи містяться пояснення самого ОСОБА_2 (а.с. 7) та електронний рапорт (а.с. 9), зміст якого підтверджує факт звернення ОСОБА_2 до поліції у зв`язку з керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом.

Застосування або незастосування заходу забезпечення у вигляді відсторонення від керування транспортним засобом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не може свідчити про доведеність або недоведеність вини особи, оскільки даний захід застосовується з превентивною функцією запобігти вчиненню адміністративного правопорушення. Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Змістовний аналіз «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. № 1376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941 вказує на те, що направлення на медичний огляд складається поліцейським після встановлення ознак алкогольного сп`яніння, і вже за результатами медичного огляду поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення у випадку підтвердження факту порушення п. 2.5 або п. 2.9а ПДР. Тож доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставні.

Враховуючи положення ст. 33 КУпАП, беручи до уваги особистість ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, предметом посягання якого є безпека в сфері дорожнього руху, є учасником бойових дій, вважаю за необхідне призначити останньому за ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції КУпАП, яка діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення) адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Оскільки ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 від 20 лютого 2020 року (а.с. 28), вважаю за необхідне на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 283-284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Волноваського районного суду Донецької області від 08 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково

Постанову Волноваського районного суду Донецької області від 08 лютого 2021 року відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова