Справа № 465/2319/21 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 33/811/858/21 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі судді Белени А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду м. Львова від 21 травня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 21 травня 2021 року ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, позбавлено його права керування всіма видами транспортних засобів терміном на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнається винним у тому, що він о 02:14 год. по вул. В. Великого, 2, у м. Львові, керував транспортним засобом марки «HONDA CROSSTOUR» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Факт керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтвердила перевірка на стан алкогольного сп`яніння проведена з застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820», у присутності свідків, тест № 1447 з результатом 1,02 %. ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України за, що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №197847 від 29.03.2021 року.

Не погодившись з постановою Франківського районного суду м. Львова від 21 травня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, такою, що винесена з порушенням норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду: не відповідають фактичним обставинам справи.

На підтримання своїх апеляційних вимог покликається на те, що основою звинувачень є припущення поліцейського про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що суд не взяв до уваги той факт, що його не було скеровано до медичного закладу для проведення лабораторного дослідження на стан алкогольного сп`яніння, так як він не погодився з результатом Драгера.

Звертає увагу, що суд першої інстанції взагалі не досліджував відеозапис з місця зупинки.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його представник адвокат Рудакевич Ю.Ю. в судове засідання не з`явилися, причини своє неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, на час судового засідання жодних клопотань не надходило.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Так, висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №197847 від 29.03.2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатом тесту, поясненнями свідків, копією постанови, відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, які в сукупності підвереджують наявність у ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме керування останнім транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

Доводи апелянта про те, що його не було скеровано до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння тому, що він не погодився із результатом Драгера не знайшли свого підтвердження. З матеріалів справи вбачається, що у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у відповідній графі наявний підпис ОСОБА_1 , чим він підтвердив згоду з результатом проведеного огляду за допомогою алкотестера Драгер.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно не визнання своєї вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та розцінює, як спосіб уникнення від відповідальності.

Обираючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 21 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Белена