КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/4122/2021
справа №371/701/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Ткаченка С.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миронівського районного суду Київської області від 17 серпня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130, статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , -

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №081973 від 04 липня 2021 року 02 год. 33 хв., ОСОБА_1 04 липня 2021 року о 02 год. 00 хв., керуючи автомобілем ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 , в м.Миронівка по вул. Набережна, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, мав ознаки алкогольного сп`яніння (нечітка мова, різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР України.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №375110 від 04 липня 2021 року, ОСОБА_1 04 липня 2021 року о 02 год. 00 хв. керував автомобілем ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, не пред`явив поліцейському перелік документів, визначених пунктом 2.1 ПДР України, втік з місця зупинки, на вимоги поліцейського про припинення правопорушення не реагував, чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП.

Постановою Миронівського районного суду Київської області від 17 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 та статтею 185 КУпАП та накладено штраф у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Посилається на відсутність доказів вчинення ним зазначених правопорушень. Поза увагою суду залишилось те, що ставлення сержанта поліції ОСОБА_2 є упередженим, а також те, що працівники поліції безпідставно проникли до двору його будинку. Вказує, що рішенням Миронівського районного суду Київської області від 22 липня 2021 року у справі №371/584/21 визнано протиправною та скасовано постанову поліцейського Мовламова С.Ф. від 05 травня 2021 року про накладення на нього адміністративного стягнення за статтею 183 КУпАП.

Крім того, ним оскаржено постанову поліцейського від 04 липня 2021 року у зв`язку із адміністративним правопорушенням за частиною 2 статті 126 КУпАП.

Окрім того, вказує, що оскільки відносно нього прийнято постанову за частиною 2 статті 126 КУпАП, то притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 185 КУпАП суперечитиме статті 61 Конституції України щодо недопущення подвійної відповідальності за одне і те саме правопорушення.

Посилається на те, що постанова суду не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеофіксацію.

Вказує, що адміністративне стягнення всупереч закону накладено у подвійному розмірі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та адвокат Ткаченко С.О. доводи апеляційної скарги підтримали.

Установлено, що відносно ОСОБА_1 складено два протоколи про адміністративні правопорушення, а саме за частиною 1 статті 130 та статтею 185 КУпАП. Згідно статті 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, які передбачені вказаними статтями.

У відповідності до статті 36 КУпАП:

При вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Частиною 1 статті 130 КУпАП визначено наступну диспозицію та санкцію, що застосовується у разі вчинення адміністративного правопорушення:

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як на момент вчинення адміністративного правопорушення, так і на час розгляду справи судом, розмір штрафу становив 17000 грн.

Статтею 185 КУпАП визначено наступну диспозицію та санкцію, що застосовується у разі вчинення адміністративного правопорушення:

Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку -

тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Розмір штрафу, що визначений санкцією статті 185 КУпАП, є меншим за санкцією статті 130 цього ж Кодексу, відтак у разі розгляду справи одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції статті 130 КУпАП.

Відтак, накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн. суперечить положенням закону.

В частині доводів про відсутність доказів вчинення адміністративних правопорушень апеляційним судом установлено наступне.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, у зв`язку із недотриманням пункту 2.5 Правил дорожнього руху України настає відповідальність за статтею 130 КУпАП.

Згідно із диспозицією статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі відмови від проходження медичного огляду на виявлення такого стану.

У відповідності до положень статті 254 КУпАП у разі виявлення правопорушення уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності складається протокол.

Право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України "Про Національну поліцію", "Про дорожній рух", постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Натомість обов`язком водіїв є дотримання вимог законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, Правил дорожнього руху України, а у випадку недотримання настає, зокрема, адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП:

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до окремих положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103:

2. Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

3. Огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

4. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

5. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

6. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

7. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

8. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до окремих положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735:

I. Загальні положення

2. Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

3. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

6. Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

7. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

II. Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів

1. За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

3. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

4. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

5. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

6. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

7. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

9. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

10. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ).

Відповідно до приєднаного до матеріалів справи CD-диску із відеофіксацією в частині спілкування з ОСОБА_1 убачається, що останній перебуває в кайданках в приміщенні, що за загальними ознаками схоже на медичний кабінет. Наприкінці відеозапису видно, що в кабінеті за робочим столом також перебувають дві особи.

Разом з тим, відеозапис можливо відтворити лише у візуальній частині, звуковий ряд не відтворюється.

З огляду на викладене, зазначений відеозапис не має доказового навантаження.

Щодо свідків, то такі повідомлені про необхідність прибуття до суду, проте не з`явились, про причини неявки не повідомили.

З огляду на те, що свідки, дані яких можливо використати як джерело доказів, до суду не прибули, обставин викладених у протоколі не підтвердили, відеофіксація події відсутня без застереження про неможливість вчинення таких дій, відтак слід виходити з того, що справа не містить доказів про вчинення правопорушення, відповідальність, за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

З огляду на наведене, постанова суду першої інстанції в частині застосування частини 1 статті 130 КУпАП підлягає скасуванню, провадження у справі закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В частині, що стосується правопорушення за статтею 185 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 16 Закону України "Про дорожній рух" визначено, зокрема, що водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського. У випадку подання сигналу про зупинку водій зобов`язаний зупинити транспортний засіб з дотриманням вимог Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

З даних долучених до справи відеозаписів убачається, що поліцейськими був зупинений автомобіль ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 , після наближення до нього поліцейського автомобіль різко розпочав рух, у зв`язку із чим поліцейськими здійснено переслідування, під час якого поліцейський неодноразово оголошував у гучномовець вимогу про зупинку.

Згідно із письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відібраних при оформленні матеріалів, останній підтверджує такі обставини.

Окрім того, згідно даних рапорту капрала поліції Петросянца Р., під час переслідування ОСОБА_1 грубо нехтував правилами безпеки дорожнього руху, зокрема і у житлових зонах, створював аварійні ситуації, на неодноразові вимоги про зупинку не реагував.

Під злісною непокорою законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків слід розуміти відмову від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Зібраними у справі доказами підтверджується склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, та доводами апеляційної скарги таке не спростовується.

В частині необхідності урахування про те, що відносно ОСОБА_1 поліцейським прийнято постанову за частиною 2 статті 126 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до обставин справи 04 липня 2021 року поряд з іншими правопорушеннями органом поліції також зафіксовано недотримання ОСОБА_1 вимог пункту 2.1 (а) ПДР України, що полягало у керуванні транспортним засобом без посвідчення водія, у зв`язку із чим органом поліції прийнято постанову за частиною 2 статті 126 КУпАП.

Диспозиція частини 2 статті 126 КУпАП визначає наступне:

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зміст правопорушення за статтею 185 КУпАП полягає у злісній непокорі (у цій справі це стосується невиконання вимог про зупинку), тоді як відповідальність за статтею 126 КУпАП настає за іншого змісту правопорушення (згідно даних рапорту капрала поліції Петросянца Р. відсутність посвідчення водія відповідної категорії). Доводи скарги, що стаття 185 КУпАП має загальний склад, а стаття 126 КУпАП спеціальний - помилкові.

Твердження про факт оскарження постанови поліцейського від 04 липня 2021 року у зв`язку із адміністративним правопорушенням за частиною 2 статті 126 КУпАП не мають значення для вирішення цієї справи, оскільки кожне правопорушення може розглядатись як окреме і значення прийнятого рішення за одним не впливає на розгляд іншого.

З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування постанови Миронівського районного суду Київської області від 17 серпня 2021 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладення на нього стягнення в розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, закриття провадження про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В частині притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 185 КУпАП постанову суду слід залишити без змін, визначивши розмір штрафу за цією статтею в сумі 255 грн.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Миронівського районного суду Київської області від 17 серпня 2021 року скасувати в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладення на нього стягнення в розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами та провадження про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі частини 1 статті 247 КУпАП.

Уважати ОСОБА_1 особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 185 КУпАП із визначенням розміру штрафу за цією статтею в сумі 255 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Н.В. Поліщук