Справа № 750/6054/21
Провадження № 3/750/1833/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м.Чернігова Кузнєцова О.О., при секретарі Чернобай Н.О., за участю ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бредюка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця ВЧ-3082,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

01.06.2021 о 23 год. 19 хв. у м. Чернігові, по вул.Пухова, 146 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, медичний огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога, що підтверджується висновком лікаря №287 від 01.06.2021, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що в той день вживав пиво близько 18 години. Потім, коли вже їхав додому, був зупинений працівниками поліції, пройшов тест на визначення стану сп`яніння на місці зупинки, не погодився з його результатами, поїхали до лікарні, там вже тест показав вдвічі менший результат, але вважає, що перший тест на місці був неправильний, оскільки за короткий проміжок часу між зупинкою поліцейськими та лікарнею (7 хвилин) показник алкоголю зменшився вдвічі. Зауважив, що результати тестування в лікарні йому не показували, тому є підстави вважати, що там показник був в нормі.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Бредюк О.М. пояснив, що є підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення. Так, протокол має виправлення в даті його складання, які ніким не завірені. Відсутнє в справі і направлення водія на огляд до лікарні, тому огляд проведений в лікарні та висновок, складений за його результатами, є неналежними доказами. Звертав увагу на те, що відео з лікарні розпочинається пізніше, ніж складений висновок. У висновку зазначається одна і та сама дата і той самий час 23.55, як час направлення на огляд, точний час огляду, проте ОСОБА_1 двічі проходив тест на визначення стану алкогольного сп`яніння в лікарні за допомогою приладу, що дає також підстави вважати даний висновок недопустимим доказом. Також захисник вказав, що його довірителю працівник поліції одразу запропонував пройти драгер, не називаючи при цьому ознаки сп`яніння, які він у нього виявив. Вважає, що огляд на визначення стану сп`янінні проведено з порушеннями вимог закону, тому відсутні підстави для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Бредюка О.М., проходжу до наступного висновку.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №111708 від 02.06.2021 року, який є документом що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів, по факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 01 червня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- даними, що містяться на диску з відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення,

-рапортом поліцейського від 01 червня 2021 року,

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 02.06.2021.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому достатні та допустимі дані, які б спростовували чи ставили під сумнів наведені досліджені докази, вказували про порушення вимог ст. 266 КУпАП під час їх отримання у справі відсутні і не встановлені.

Твердження захисника про те, що протокол має виправлення в даті його складання, які не засвідчені в установленому порядку, не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки на підтвердження факту внесення таких виправлень вже після складання протоколу та відсутності такого виправлення у копії протоколу, не надано жодних доказів, суду ОСОБА_1 повідомив, що копії протоколу не має.

Не приймаються судом до уваги і твердження захисника про те, що висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння є неналежним доказом, оскільки в ньому зазначається один і той самий час направлення на огляд та самого огляду, оскільки це жодним чином не спростовує факт знаходження ОСОБА_1 в лікарні, проходження ним медичного огляду в лікарні і не може бути визнано обґрунтованою підставою для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилання на те, що під час проведення огляду на стан сп`яніння в лікарні його не було ознайомлено із результатами тестування, оскільки із переглянутих відеозаписів вбачається, що під час проведення огляду на стан сп`яніння, зокрема, після отримання результатів тесту на приладі, жодних заперечень та пояснень ОСОБА_1 в лікарні висловлено не було, протокол про адміністративне правопорушення був власноручно підписаний, погодився із протоколом. На відеозаписі ОСОБА_1 після оголошення результатів приладу «Драгер» вказує «возможно», проте в судовому засіданні ОСОБА_1 вже стверджує, що він погодився з проведенням тесту, а не з його результатами.

Не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і посилання захисника на те, поліцейськими не було озвучено під час зупинки ознаки сп`яніння, як були виявлені у водія, та відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія. При встановлених судом обставинах зазначене є лише неналежним виконанням працівниками поліції своїх службових обов`язків і не може бути визнано обґрунтованою підставою для висновку про відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Не можуть бути прийняті до уваги і доводи ОСОБА_1 про те, що він самостійно заїздив на евакуатор, без заперечень з боку поліцейських, оскільки що матеріали адміністративного провадження не містять доказів даного факту, та на переконання суду не впливають на оцінку факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У зв`язку з цим, дослідивши матеріали справи, вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст.33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням встановлених обставин та наявних даних про особу винного, ступінь його вини, а саме, що на час керування в стані сп`яніння особа усвідомлювала небезпечність своїх дій та можливість спричинення шкоди не тільки собі, а і стороннім особам, настання тяжких наслідків, однак розраховувала на безкарність і можливість уникнення будь-якої відповідальності, зважаючи на те, що ч.1 ст.130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у межах санкції закону, який він порушив, в редакції станом на день вчинення правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 454 грн.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя О.О. Кузнєцова