ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/106/21 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника адвоката Гаврищука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гаврищука В.В. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 січня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого керівником ПП «Альфа Сервіс»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 454 гривень судового збору.

У задоволенні клопотання Всеукраїнської громадської організації «Соборне Гетьманське Козацтво» Тернопільського обласного округу про передачу матеріалів адміністративної справи на її розгляд стосовно ОСОБА_1 , відмовлено.

Згідно даної постанови, ОСОБА_1 24 жовтня 2020 о 23 год. 15 хв. в м.Тернополі по вул..15 квітня 1е керував транспортним засобом марки «Kia Magentis» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушена координація рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» заводський номер ARMF 0310 (повірка дійсна до 27.08.2021 року) відмовився. В приміщенні медичного закладу від огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 ..

Вказані вимоги мотивує тим, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти обстеження за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» заводський номер ARMF 0310 у якого свідоцтво про повірку було чинне до 05.08.2020 року, а свідків у медичному закладі при відмові пройти медичних огляд не було.

Зазначає, що ОСОБА_1 настоював на проведенні огляду у формі здачі біологічного матеріалу у вигляді крові, лікарем медичного закладу йому було відмовлено у цьому з надуманих мотивів, тому вважає, що було порушено процедуру проходження такого огляду, оскільки в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції йдеться виключно про біологічні взірці.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянта та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити, з мотивів викладених у ній, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги були дотримані судом першої інстанції у повному обсязі.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Ч.2 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом і детально викладені у постанові.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №134000 від 25.10.2020 року ОСОБА_1 24 жовтня 2020 року близько 23:15 год. у м.Тернополі по вул.15 Квітня керував автомобілем марки «Kia Magentis» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушена координація рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» заводський номер ARMF 0310 (повірка дійсна до 27.08.2021 року) відмовився. В приміщенні медичного закладу від огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які наявні в матеріалах справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу, а виявив бажання пройти перевірку для визначення стану сп`яніння у медичному закладі.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які наявні в матеріалах справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння у медичному закладі.

Зазначені обставини доводяться даними, відображеними на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора відмовився у присутності двох свідків, що зафіксовано також нагрудними відеокамерами працівників поліції, та виявив бажання пройти такий огляд у медичному закладі.

У зв`язку із тим, що на місці зупинки автомобіля ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння відмовився, працівники поліції, з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, тобто дотримуючись порядку огляду особи на стан сп`яніння, зафіксували небажання останнього проходити огляд на місці та те, що він виявив бажання проходити такий огляд у медзакладі. Такий порядок проходження огляду на стан сп`яніння, що передбачено ст.266 КУпАП та Інструкцією, засвідчили на місці два свідка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , пояснення яких наявні в матеріалах справи.

Далі, у медичному закладі, як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису, ОСОБА_1 відмовлявся у присутності двох свідків та працівників медичної установи куди він був доставлений, від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, мотивуючи це поширенням у країні коронавірусної хвороби у зв`язку із чим вказував, що буде проходити огляд лише у випадку відібрання у нього зразків крові. Така поведінка ОСОБА_1 була вірно розцінена працівниками поліції, як його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому, посилання сторони захисту на те, що проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі передбачає виключно відібрання взірців біологічного матеріалу, то такі не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Так, відповідно до п.9 Інструкції передбаченого використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, які підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Обов`язковим є проведення лабораторних досліджень лише на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, що передбачено п.7 Інструкції.

Також, як вбачається з матеріалів справи та відеозапису з нагрудних відеокамер працівників поліції ОСОБА_1 працівником поліції було роз`яснено вимоги ст.268 КУпАП України. Заходи забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення у вигляді адміністративного затримання стосовно ОСОБА_1 , як про це зазначає його захисник, працівниками поліції не застосовувались, протокол про адміністративне затримання щодо нього не складався. Натомість із даного відео вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу в ході розгляду на місці зупинки справи за вчинення останнім правопорушень, передбачених ст.ст.122 та 126 КУпАП, ОСОБА_1 вільно пересувався вздовж проїжджої частини дороги, спілкувався з іншими особами, тощо. При цьому, працівник поліції, на неодноразові запитання ОСОБА_1 про те, чи є він затриманий також неодноразово відповідала, що той є тимчасово обмежений у пересуванні у зв`язку із розглядом щодо нього справи про адмінправопорушення та підозрою у перебуванні його у стані алкогольного сп`яніння. Таке обмеження не суперечить вимогам ст.37 ЗУ Про національну поліцію, а отже твердження захисника Гаврищука В.В. про необхідність визнання усіх доказів недопустимими у зв`язку із їх отриманням із порушенням прав ОСОБА_1 на захист є неспроможними.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ним даного адмінправопорушення.

Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Що стосується призначеного стягнення ОСОБА_1 , то воно судом першої інстанції визначено вірно з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КупАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його сімейного стану, характеризуючих даних, місця роботи, враховано відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та визначено стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, судом першої інстанції в повній мірі враховано вимоги з якими закон пов`язує призначення стягнення, а також ті, на які вказує апелянт у своїй скарзі, а тому його доводи про скасування постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гаврищука В.В. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 січня 2021 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя