Справа № 456/537/21
Провадження № 3/456/483/2021
ПОСТАНОВА

іменем України

29 березня 2021 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бораковський В. М. , розглянувши матеріали, які надійшли з ВАП УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, пенсіонера,

за статтями 124, 122-4 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 22.01.2021, о 17 год 30 хв, по вул. Вашингтона, 8г, у м. Львів, керуючи транспортним засобом автомобілем «Шевроле Лачетті», н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність до обстановки та її змін, під час руху заднім ходом, і не переконавшись, що це буде безпечно, не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив наїзд на запаркований транспортний засіб - автомобіль «Мерседес», н.з. НОМЕР_2 , від чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження, чим порушив вимоги пп. 1.5., 1.2«б»., 10.9 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім цього, відповідно до протоколу серії ААБ №106770, ОСОБА_1 22.01.2021, о 17 год 30 хв, по вул. Вашингтона, 8г у м. Львів, керуючи транспортним засобом автомобілем «Шевроле Лачетті», н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП не залишився на місці та не повідомив орган поліції, чим порушив вимоги пп. 2.10«а», 2.10«д» ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Постановою від 05.02.2021 об`єднано в одне провадження справу №456/537/21 провадження №3/456/483/2021 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП із справою №456/538/21 провадження №3/456/484/2021 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП визнав повністю. Крім цього заявив клопотання про закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання покликається на те, що не вчинив жодних дій, спрямованих на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу, а також у нього не було жодного умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Вважає, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, виходячи з того, що сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та долучені до них матеріали, суд доходить такого висновку.

Відповідно до диспозиції ст. 122-4 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з диспозицією ст. 122-4 КУпАП адміністративним правопорушенням є залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Підпунктом «а» пункту 2.10. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до підпункту «б» пункту 2.10. Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Пунктом 1.5. Правил дорожнього руху, передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до підпункту «б» пункту 2.3. Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.9. Правил дорожнього руху, передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, доведена:

протоколом серії ААБ №106769 від 26.01.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 22.01.2021, о 17 год 30 хв, порушив як учасник дорожнього руху правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів;

схемою місця ДТП, в якій схематично зображено місце вчинення ДТП, розташування транспортного засобу (автомобіля) по відношенню до інших об`єктів на місці події та пошкодження, яких зазнав цей транспортний засіб;

поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , відповідно до яких 22.01.2021 о 16.30 год. вона припаркувала свій автомобіль на стоянці супермаркету МЕТРО, що в м. Львові по вул. Вашингтона, та пішла за покупками. Повернувшись з супермаркету, вона побачила папірець, який був закріплений на лобовому склі автомобіля під щіткою склоочисника, на якому було вказано, що її автомобіль Мерседес пошкодив автомобіль Шевроле Лачетті, н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, який залишив місце ДТП;

поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких 22.01.2021 близько 17.30 год. у м. Львові на вул. Вашингтона, 8 Г, виїжджав з місця парковки ТЦ МЕТРО заднім ходом автомобілем Шевроле Лачетті, державний номерний знак НОМЕР_1 , і у зв`язку з тим, що була велика кількість припаркованих автомобілів та важко було їхати, попросив свою дружину вийти з автомобіля та допомогти йому виїхати заднім ходом з запаркованого місця. Своїм голосом вона повідомила йому про відсутність інших автомобілів, вони виїхали з парковки та поїхали додому. Під час виїзду він не відчув жодного удару чи поштовху, який міг статися при зіткненні з іншим транспортним засобом. Наступного дня, він помітив на своєму автомобілі з лівого боку на задньому бампері незначну подряпину. Ближче до обіду 23.01.2021 йому зателефонував син, який є власником автомобіля Шевроле Лачетті, та повідомив, що йому телефонував працівник поліції з м. Львова, який розповів про обставини 22.01.2021 о 17.30 год. у м. Львові на вулиці Вашингтона, 8 Г. Вину в чиненні ДТП визнає, однак з місця події він поїхав через те, що не почув удару.

Проаналізувавши вищевказані документи, пояснення потерпілої, та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд доходить переконання, що вони є доказами у розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ААБ № 106770 від 26.01.2021, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 22.01.2021, о 17 год 30 хв, залишив на порушення встановлених правил місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, тобто вчинення правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до п. 1.10 ПДР, - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Тобто, з суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП характеризується наявністю виключно прямого умислу.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер свого діяння, передбачала його шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має грунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 106770 від 26.01.2021, копію схеми місця ДТП, яка сталася 22.01.2021 та письмові пояснення ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 був учасником ДТП, яка мала місце 22.01.2021 о 17.30 год. по вул. Вашигтона, 8г, в м. Львів, однак він не вчинив жодних дій, спрямованих на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння. Крім цього, у ОСОБА_1 не було жодного умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. З пояснень особи, яка притягається до відповідальності вбачається, що він не відчув жодного удару, поштовху або іншого звуку, які б могли бути характерними під час ДТП, і аж наступного дня, помітив пошкодження на своєму автомобілі.

З огляду на викладене та зважаючи на ст. 62 Конституції України, якою визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд доходить переконання, що висновок про порушення ОСОБА_1 ст. 122-4 КУпАП не ґрунтується на встановлених обставинах та не підтверджений належними доказами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що уповноваженою особою на складання протоколів про адміністративні правопорушення не здобуто достатніх та переконливих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, а дослідженими судом доказами встановлено відсутність в його діях складу цього адміністративного правопорушення, тому провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за статтею 122-4 КУпАП слід закрити.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченого ст. 124 КУпАП, яка доведена повністю, та доходить висновку, що стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за статтею 122-4 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Cуддя В. М. Бораковський