Справа № 473/2666/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

"11" жовтня 2021 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Радєвої Н.В., захисника особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Дурова Р.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності, обліковий номер платника податків НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В:

Справа надійшла до суду 22.07.2021 року та була призначена до розгляду на 03.08.2021 року через виклик ОСОБА_1 рекомендованим листом відповідно до вимог ст.277-2 КУпАП.

03.08.2021 року розгляд справи було відкладено на 16.08.21 року у зв`язку з клопотанням ОСОБА_1 для укладення угоди з новим захисником.

10.08.2021 року адвокат Дуров Р.Б. був ознайомлений з матеріалами справи та отримав їх фотокопії, окрім відеозапису, про що зазначив на своїй заяві на звороті аркуша справи 20.

13 серпня 2021 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання на електронну адресу суду, в якому він вказав, що хворіє та просив розглянути справу у його відсутності за участю його захисника адвоката Дурова Р.Б.

16 серпня 2021 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання на електронну адресу суду, в якому він вказав, що просить відкласти розгляд справи для підготовки для захисту.

Потім розгляд справи було відкладено для вирішення заяви про відвід судді, після чого справа була призначена до розгляду на 08 вересня 2021 року.

08 вересня 2021 року розгляд справи після перегляду в судовому засіданні відеозаписів, наданих співробітниками поліції в якості додатків до протоколу про адміністративне правопорушення, за клопотанням захисника Дурова Р.Б. для детального ознайомлення із змістом відеозаписів було відкладено на 13 вересня 2021 року. Копію цих записів було надано захиснику Дурову Р.Б. після судового засідання 08 вересня 2021 року.

На підставі клопотань захисника Дурова Р.Б. розгляд справи вчергове було відкладено з 13 вересня 2021 року на 28 вересня 2021 року для виклику свідків та надання захисником інформації, щодо якої ним було надіслано запит до Вознесенського РУП.

28 вересня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання захисника Дурова Р.Б. про відкладення слухання справи через те, що його дружина ОСОБА_2 захворіла на ковід, а він є контактною особою, тому розгляд справи було відкладено на 11 жовтня 2021 року.

Враховуючи положення ст.ст.268, 277 КУпАП судом було прийнято рішення про проведення судового засідання у відсутності особи, яка притягується до відповідальності, оскільки ОСОБА_1 , який про дати та місце проведення судових засідань повідомлявся завчасно на електронну адресу, з якої він надсилав клопотання, адресовані суду, окрім того, в своїх письмових поясненнях зазначив, що просить розглянути справу у його відсутності, а провадження закрити через відсутність складу правопорушення.

Свідкам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд направляв судові виклики в одному конверті рекомендованим листом, оскільки як зазначено в матеріалах справи вони проживають за однією адресою, однак до суду повернувся конверт без вручення, згідно з інформацією листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою». Таким чином, судом вичерпані всі можливості для виклику вказаних осіб в судове засідання.

Протокол відносно ОСОБА_1 складено стосовно події, яка мала місце 12.07.2021 року, справа надійшла до суду ще 22 липня 2021 року, обох захисників Донового М.Г. було ознайомлено з матеріалами справи, а тому відкладення чергового розгляду справи призведе до порушення визначених ст.277 КУпАП строків розгляду справ про адміністративні правопорушення (в даному випадку цей строк становить п`ятнадцятиденний строк ч.1 ст.277 КУпАП).

При цьому суд враховує, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс Проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

На підставі протоколу та наданих до протоколу матеріалів судом було встановлено наступне.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №210450 від 12.07.2021 року поліцейським, який його склав, зазначено, що: «12.07.2021 року о 23 год. 08 хв. в м.Вознесенськ по вул.Одеській ОСОБА_1 керував а/м ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Освідування проводилось за допомогою ALCOTEST DRAGER ARNE-0025, результат освідування 1,01 % (проміле)».

Згідно вказаного протоколу у водія ОСОБА_1 не вилучено посвідчення водія.

В протоколі в розділі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зроблено запис «не згоден».

Дії ОСОБА_1 посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані як порушення п.2.9 а ПДР України та за ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник Донового М.Г. просив провадження закрити через численні порушення, допущені під час складання протоколу поліцейськими, зокрема; недотримання вимог про безперервність відеофіксації; не роз`яснення прав особі, стосовно якої складено протокол, в тому числі вимагати свідоцтво та документи про повірку алкотестеру Драгер; а також у зв`язку із тим, що поліцейськими було проігноровано незгоду ОСОБА_1 із висновком алкотестеру та не запропоновано останньому пройти огляд у лікарні.

ОСОБА_1 надав до суду письмові пояснення, в яких вказав, що на його думку, він був тверезим, натомість як працівник поліції порушив порядок використання приладу алкотестер Драгер, надівши мундштук на прилад, який зберігався в кишені штанів поліцейського.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

При цьому, у відповідності до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено за допомогою технічного засобу DRAGER.

До протоколу серія ДПР18 №210450 від 12.07.2021 року долучено роздруківку результатів приладу газоаналізатора ALCOTEST DRAGER, який 12.07.2021 року о 23.21 год. зафіксував результат тесту 1,01 ‰ (проміле) вмісту алкоголю в організмі ОСОБА_1 .

В цій же роздруківці алкотесту ALCOTEST DRAGER зазначено, що останнє калібрування приладу відбулося 22.10.2020 року.

Також до протоколу долучено Акт освідування на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме алкотесту ALCOTEST DRAGER ARNE-0025, складений відносно ОСОБА_1 , який містить його підпис, що він згоден з його результатами.

Крім того, до протоколу долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 в їх присутності продув алкотестер, результат тесту визначив 1.01 ‰ (проміле) вмісту алкоголю в організмі ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд враховує, що згідно із ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні окрім протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, було оглянуто відеозапис, зроблений співробітниками поліції. Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Із запису вбачається, що ОСОБА_1 продув алкотестер із результатами 1.01 ‰ (проміле), проте запису демонстрації йому свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки із закінченим строком дії - диск із записом не містить, так само як роз`яснення особі її прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Вказаний відеозапис суд визнає недопустимим доказом, оскільки його отримано з порушенням вимог п.5 Розділу ІІ наказу МВС від 18.12.2018 року № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», яким передбачено;

«5. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу».

З приводу освідування ОСОБА_1 та встановлення у нього стану сп`яніння за допомогою алкотесту, то суд вважає, що такі результати отримані з порушенням вимого чинного законодавства.

Так, згідно із Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» Розділ ІІ:

«1. За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

3. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

4. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

5. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

7. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

10. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення».

Огляд ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння відбувався за допомогою алкотесту ALCOTEST DRAGER ARNE-0025.

Згідно із інструкцією з експлуатації алкотесту «Drager» 6820 аркуш інструкції 24 (джерело: http://www.alkometry.ru/manuals/alk/6810.pdf) - алкотест має проходити перевірку калібрування кожні шість місяців.

Натомість як з роздруківки з алкотесту ALCOTEST DRAGER вбачається, що там зазначено, що останнє калібрування приладу відбулося 22.10.2020 року та до дати його використання стосовно ОСОБА_1 , а саме 12.07.2021 року, пройшло більше ніж шість місяців з дати останнього калібрування.

Так, подія, що мала місце та яка зазначена в протоколі як порушення ОСОБА_1 вимог ч.1 ст.130 КУпАП мала місце 12.07.2021 року, натомість як калібрування алкотесту відбулося 22.10.2020 року і станом на 12.07.2021 року міжповірочний інтервал вимірювача вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, визначений інструкцією, вже закінчився.

Тому, суд вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено за допомогою технічного засобу, який не пройшов калібрування в межах строків, які визначені інструкцією з експлуатації алкотесту DRAGER, що, в свою чергу, згідно із вимогами ч.5 ст.266 КУпАП тягне недійсність такого огляду.

В силу ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пункти 4.1. та 4.2 Рішення КСУ від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 141 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) передбачають наступне:

4.1. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

4.2. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. У контексті питання, що розглядається, Конституційний Суд України враховує положення статей 9, 33, 248, 268 Кодексу. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів умисного вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - суду не надано, його огляд було проведено із порушенням вимог ст.266 КУпАП та інструкції щодо використання технічного засобу для визначення стану сп`яніння, - тому на підставі положень ст.247 КУпАП провадження у справі відносно нього слід закрити.

Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251-252, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови надіслати ОСОБА_1 , оскільки він був відсутній під час розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня вручення постанови особі, що притягується до відповідальності.

Суддя Н.Б.Зубар