Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
29.12.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Навроцького В. В., представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І. І., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Навроцький В. В. в інтересах ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2021 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 07.09.2018 року, орган, що видав 3530,
Постановою ухвалено на підставі ч. 2 ст. 541 МК України, у разі неможливості конфіскувати легковий автомобіль марки «AUDI», моделі «A4», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_3 , стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави його вартість.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.
Згідно зі змістом постанови та відповідно до протоколу про порушення митних правил, 28.08.2021, о 09 год 27 хв, у зону митного контролю на ділянку «В`їзд» (ЗМК пасажирська) митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці заїхав легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі «ML320», vin-код НОМЕР_4 , державний реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_2 (закордонний паспорт НОМЕР_6 ), в якому пасажиром прямувала громадянка України ОСОБА_1 , що заїжджала в Україну з Угорщини у приватних справах. Формою проходження митного контролю водій обрав порядок проходження митного контролю по смузі руху «зелений коридор». До митного контролю було подано закордонні паспорти, контрольний талон та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме : АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, опрацьовано орієнтування № 1094/7.7-28-01/54 від 02.02.2021, внаслідок чого встановлено, що 19.01.2018 о 23:40 через митний пост «Тиса» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1 на митну територію України в митному режимі «транзит» було ввезено легковий автомобіль марки «AUDI», моделі «A4», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_3 , який станом на 28.08.2021 за межі митної території України вивезеним не значиться, та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку транзиту. Таким чином, ОСОБА_1 перевищила встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу особистого призначення, а саме: легкового автомобіля марки «AUDI», моделі «A4», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_3 , що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на тридцять діб. Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 6 статті 470 Митного кодексу України.
В апеляційній скарзі представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Навроцький В. В., не оспорюючи фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення просить постанову суду в частині накладення адміністративного стягнення змінити. Стверджує, що штраф за вчинення правопорушення повинен складати 8500 грн, оскільки на момент ввезення ОСОБА_1 автомобіля, тобто 19.01.2018, диспозиція статті 470 МК України передбачала відповідальність за перевищення, відповідно до цього Кодексу, строку транзитного перевезення транспортного засобу, складалась із трьох частин, а не із шести. Фактично порушення ОСОБА_1 митних правил мало місце через 10 днів після ввезення автомобіля, тобто 29.01.2018, коли положення ст. 470 МК України передбачали накладення штрафу за порушення строків, передбачених ст. 95 МК України у розмірі 8500 грн. Вважає, що ОСОБА_1 не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за цією статтею, оскільки згідно зі ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Вважає, що у діях ОСОБА_1 немає ознак правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України. Просить апеляційну скаргу задовольнити, постанову в частині накладення адміністративного стягнення змінити, зменшити розмір штрафу ОСОБА_1 до суми 8500 грн.
Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Навроцького В. В., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника митниці Зубенка І. І., який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з точним дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
За змістом ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи про порушення митних правил, протокол за скоєння якого складено відносно ОСОБА_1 , дотримані вимоги матеріального та процесуального права, що обставини, за яких ОСОБА_1 порушила митні правила у постанові зазначені правильно, кваліфікація її дій за ч. 6 ст. 470 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам.
Апеляційний суд, перевіривши вищенаведені докази на предмет належності, допустимості та достатності, дійшов до переконання, що вони у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 знехтувала встановленими Митним кодексом України нормами щодо строку доставки транспортного засобу, відтак у її діях наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України.
Згідно зі ст. 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Частиною 6 ст. 379 МК України передбачено, що строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 цього Кодексу.
Так, в п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).
Приписами ч. 6 ст. 470 МК України передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше, ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, яка тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.
Отже, перевищення встановленого ст. 95 МК України строку транзитного перевезення транспортного засобу, ввезеного на митну територію України більше, ніж на десять діб, визнається порушенням митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу або конфіскації транспортного засобу.
Апеляційний суд вважає, що доводи апелянта про те, що дії ОСОБА_1 не підпадають під дію нової редакції ч. 6 ст. 470 МК України, - не заслуговують на увагу з огляду на таке.
Як убачається з матеріалів справи, 19.01.2018, о 23 годині 40 хвилин, через митний пост «Тиса» Закарпатської митниці ДФС громадянкою України ОСОБА_1 на митну територію України в митному режимі «транзит» було ввезено легковий автомобіль марки «AUDI», моделі «A4», номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_3 , який станом на 28.08.2021 за межі митної території України вивезеним не значиться, та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку транзиту.
На момент складання щодо ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил, а саме 28 серпня 2021 року, вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України не вивезений, у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування, імпорту (випуск для вільного обігу) не поміщений та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку ввезення.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винуватою особою або виявлення компетентним органом.
Законом України від 08.11.2018 «2612-VІІІ «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» та Законом України №2725-VIII від 16.05.2019 «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про електронні довірчі послуги» статтю 470 МК України викладено в новій редакції, зміни набрали чинності 22.08.2019.
Частина 6 ст. 470 МК України (в редакції від 22.08.2019 року) передбачає відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше, ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.
Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, навіть починаючи з 19 січня 2018 року (день ввезення ОСОБА_1 транспортного засобу на митну територію України) і до моменту складання протоколу 28.08.2021, ОСОБА_1 своє зобов`язання не виконала, тобто вчинена нею бездіяльність підпадає під ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, беручи до уваги у тому числі і те, що в матеріалах справи відсутня об`єктивна інформація про втрату транспортного засобу чи його розкомплектування на території України.
На підставі вищенаведеного, апеляційний суд визнає, що дії ОСОБА_1 носять триваючий характер, вчинене нею правопорушення виявлене на час дії нового закону, а її дії місцевим судом правильно кваліфіковано за ч. 6 ст. 470 МК України.
Отже, апеляційний суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України повністю доведена, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
З огляду на наведене, апеляційний суд доходить висновку про те, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.
До того ж, апеляційний суд бере до уваги і те, що обставин, передбачених ст. 460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст. 470 МК України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час розгляду апеляційної скарги не встановлено, як не встановлено і дії обставин непереборної сили, які стали причиною перевищення встановленого Митним кодексом України строку доставки транспортного засобу особистого користування.
Апеляційний суд вважає, що вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції взяв до уваги обставини справи, характер вчиненого правопорушення, наявні в матеріалах справи дані про особу правопорушниці, й застосував щодо ОСОБА_1 вид стягнення, який передбачено санкцією ч. 6 ст. 470 МК України, належним чином умотивувавши судове рішення.
Тому, апеляційний суд визнає, що накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді конфіскації транспортного засобу є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушниці, справедливим та відповідає передбаченій ст. 23 МК України меті адміністративного стягнення.
Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення нею митних правил буде сприяти досягненню основної мети виховання правопорушниці у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством та попередження вчинення нею нових правопорушень.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і визнаються безпідставними, - без задоволення.
Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків, призначати експертизи, тощо; те, що стороною захисту не надано доказів у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків суду першої інстанції, у тому числі і будь-яких клопотань із цього приводу не заявлялось.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Навроцький В. В. в інтересах ОСОБА_1 ,залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 21 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 , залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН