Яготинський районний суд Київської області
Cправа №: 382/1167/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2021 року суддя Яготинського районного суду Київської області Кисіль О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 181230 від 18.09.2021 року гр. ОСОБА_1 18 вересня 2021 року о 10 годині 10 хвилин в м. Яготин Київської області по вул. Незалежності керував автомобілем ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, , почервоніння очей, порушенн координації руху. Огляд провоився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора Драгер. За ст. 130 КУпАП притягувався до адміністративної відповідальності повторно протягом року (справа № 382/1032/21).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань від нього не надходило, під час складання протоколу вину визнав та зазначив, що випив 100 г горілки.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (рішення від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», заява № 36655/02), у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також, у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України» («Karakutsya v. Ukraine»), заява № 18986/06, § 71).

Наведені обставини дають підстави для критичної оцінки процесуальної поведінки гр. ОСОБА_1 , свідчать про намір останнього у такий спосіб уникнути передбаченої законом відповідальності.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 18 вересня 2021 року о 10 годині 10 хвилин в м. Яготин Київської області по вул. Незалежності керував автомобілем ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушенн координації руху. Огляд провоився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора Драгер. За ст. 130 КУпАП притягувався до адміністративної відповідальності повторно протягом року (справа № 382/1032/21).

Наведене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 181230 від 18.09.2021 року, копією постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18.09.2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, формою вивода, з якою вбачається, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, роздруківкою результату тесту з результатом 1, 56 проміле.

Так, постановою Яготинського районного суду Київської області від 30.09.2021 року у справі № 382/1032/21 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному штрафу на користь держави в розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (рішення від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», заява № 36655/02), у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також, у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України» («Karakutsya v. Ukraine»), заява № 18986/06, § 71).

Наведені обставини дають підстави для критичної оцінки процесуальної поведінки гр. ОСОБА_2 свідчать про намір останнього у такий спосіб уникнути передбаченої законом відповідальності.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. ст. 8, 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням Правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі обставини по даній справі, суд вважає призначити адміністративне стягнення у виді штрафу.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 наведеного Кодексу, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 указаного Кодексу, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Згідно ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується не відбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті, тобто до 10 років.

Підстав для конфіскації транспортного засобу не убачається, оскільки з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що транспортний засіб котрим керував ОСОБА_1 знаходиться у його приватній власності.

Керуючись ч. 2 ст. 130, ст. ст. 40-1, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та піддати штрафу на користь держави, стягнувши з нього 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами з врахуванням вимог ст. 30 КУпАП та без конфіскації транспортного засобу (отримувач коштів: ГУК у Київ.обл./м.Київ/21081300, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA0010001, код класифікації бюджету 21081300).

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454,00 грн., (отримувач коштів: ГУК у Київській обл../Яготинська міс./22030101, код отримувача: 37955989, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0010860, код класифікації бюджету 22030101 .

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Суддя Кисіль О. А.