КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана від його імені та в його інтересах адвокатом Гуріч Олегом Вікторовичем, який діє на підставі договору, на постанову Подільського районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 24.09.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 грн. 00 коп. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 454,00 грн. судового збору (а.с. 17-18зв.).

Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_1 , через свого представника, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження відносно ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, тому відмовився від проходження медичного огляду. Крім того, у нього був несправний мотоцикл, та він не виконував функції водія транспортного засобу, не був за кермом, і сам підійшов до поліцейських та звернувся за допомогою (а.с. 27-30).

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник Гуріч О.В. підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Дослідивши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Притягуючи до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що сукупність наданих суду доказів підтверджує факт відмови останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п. 2.5 ПДР України.

Але погодитись із такими висновками в повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.06.2021, о 17 год. 30 хв., в м. Києві по вул. Вишгородській, 35, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоциклом марки «JAMAHA 3LJ» з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. За вчинення вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, особа може бути притягнута до відповідальності за вказаною статтею КУпАП у разі, якщо вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або якщо така особа відмовилась від проходження обстеження за допомогою технічного приладу, визначеного МОЗ України чи не погодження із результатом.

Тобто, однією із необхідних умов притягнення особи до відповідальності є встановлення факту керування цією особою транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що він не перебував у стані сп`яніння, і сам підійшов до поліцейських та звернувся за допомогою., оскільки у нього був несправний мотоцикл, який не міг рухатися, і тому ОСОБА_1 штовхав його у безпечне місце для самостійного ремонту або подальшої евакуації в сервісний центр. Такі пояснення ОСОБА_1 фактично підтверджуються з інформацією, яка зафіксована на бодікамери поліцейських. При цьому, він не виконував функції водія транспортного засобу, оскільки не був за кермом мотоциклу.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

У зв`язку з цим поліцейський мав обов`язок фіксувати ймовірне правопорушення з боку ОСОБА_1 на відео або отримати будь-які інші об`єктивні докази вчинення ним правопорушення та керування транспортним засобом.

Так, в момент зупинки транспортного засобу, поліцейські в порушення вимог «Інструкції застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС № 1026 від 18.12.2018 (далі - Інструкція), не здійснювали відеофіксацію правопорушення.

Пунктом 2 розділу 1 Інструкції визначено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Пуктом 5 Розділу 2 Інструкції встановлено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Тобто Інструкція передбачає безперервне фіксування подій з моменту початку виконання службових обов`язків.

В даному випадку таке фіксування велось вибірково, оскільки на ньому не зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

При цьому, з відео, які є в матеріалах справи видно, що патрульні поліцейські здійснювали психічне насильство відносно ОСОБА_1 , залякуючи його позбавленням волі та іншими неприємностями, вимагаючи від нього якихось пояснень та зізнань, та вказували йому, що необхідно говорити.

Тому є підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення ААБ № 219480 від 22.06.2021 складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а тому фактичні дані, зафіксовані у ньому не можуть вважатись доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Крім цього, відповідно до вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами. Це безумовне правило. 3 матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 не відсторонений від керування транспортним засобом, оскільки відсутні відповідні докази, а саме акт відсторонення від керування транспортним засобом.

Виходячи з цього, можна дійти висновку, що у поліцейських були відсутні підстави для відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки він не перебував у стані сп`яніння та не керував транспортним засобом.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

При цьому, пунктом 8 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

На відео з нагрудної камери поліцейського, вбачається що, поліцейський запропонував пройти огляд в кабінеті нарколога. Також видно, що поліцейський не направляє ОСОБА_1 для проходження медичного огляду, як це передбачено КУпАП, не вказує ті відомості, які повинні бути зазначені у направленні, навіть не вказано до якого закладу охорони здоров`я направляється ОСОБА_1 , і яке відсутнє в матеріалах справи.

На зазначені обставини суд першої інстанції не звернув уваги та помилково дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, тому виходячи з тих доказів, які є в матеріалах, а саме відсутності направлення на огляд, взагалі неможливо стверджувати, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, оскільки його не було направлено для проходження саме медичного огляду.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд доходить висновку про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки відсутні докази керування останнім транспортним засобом, а також відсутні докази направлення водія до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, який поліцейські на місці провести не мають можливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування постанови суду першої інстанції та закриттю провадження у справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 247, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана від його імені та в його інтересах адвокатом Гуріч Олегом Вікторовичем, який діє на підставі договору задовольнити.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В.А. Нежура