Справа №521/3326/21
Номер провадження 3/521/2960/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2021 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Граніна В.Л., при секретарі Шкребтієнко Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, за протоколами складеними відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшли протоколи про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №026962, ДПР18 №026961, ДПР18 №026963 від 26.02.2021 року відносно ОСОБА_1 , які постановою суду від 26.03.2021 були об`єднані в одне провадження.

З протоколів про адміністративні правопорушення вбачається, що 21 лютого 2021 року об 17 годинні 00 хвилин в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога, 13-а водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Тойота», н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком КНП «ООМЦПЗГ» ООР №000242 від 21.02.2021 року, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив виїзд на зустрічну смугу для руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота», н.з. НОМЕР_3 . Будучи учасником дорожньо транспортної пригоди місце пригоди залишив. Таким чином, водій порушив вимоги п.п. 2.3«б», 2.9«а», 2.10, 11.4, 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом було складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному веб сайті Малиновського районного суду м. Одеси (веб - адреса сторінки: http://ml.od.court.gov.ua). Враховуючи, що з отриманих протоколів особі було відомо про розгляд справи саме Малиновським районним судом м. Одеси, суд вважає його таким, що своєчасно сповіщений про дату, час та місце судового засідання, а тому наявні усі підстави для розгляду справи без його участі, відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини викладену в п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, яка полягає в тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що в діях особи, відносно якої складено протоколи, вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознакими: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів; залишення місця дорожньо транспортної пригоди; керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що 21 лютого 2021 року об 17 годинні 00 хвилин в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога, 13-а водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Тойота», н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком КНП «ООМЦПЗГ» ООР №000242 від 21.02.2021 року, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив виїзд на зустрічну смугу для руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота», н.з. НОМЕР_3 . Будучи учасником дорожньо транспортної пригоди місце пригоди залишив. Таким чином, водій порушив вимоги п.п. 2.3«б», 2.9«а», 2.10, 11.4, 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. В результаті дорожньо - транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тілесні ушкодження ніхто не отримав.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 11.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, - на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Згідно п. 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, - Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина особи у скоєнні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджена сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан сп`яніння, письмовими поясненнями свідків, відеозаписом з місця події.

Оцінивши докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що вони зібрані у встановленому законом порядку, відповідають фактичним обставинам справи, тобто є належними та допустимими, і в своїй сукупності підтверджують факт вчинення особою вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, це правопорушення тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення на правопорушника суд враховує: характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до грубих порушень Правил дорожнього руху України, як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, особу правопорушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого проступку, а також обставину, що пом`якшує відповідальність: те, що він вперше скоїв правопорушення, з метою виховання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, попередження здійснення ним нових правопорушень, а тому накладає стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строк один рік

Вина особи у скоєнні правопорушення за ст.ст. 122-4 124 КУпАП підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників дорожньо - транспортної пригоди.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Вимогами п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 221, 252, 283, 284 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення:

- по ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень;

- по ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень;

- по ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно зі ст. 36 КУпАП, остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті за більш серйозне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова суду (судді) у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий