21.09.2021 Справа № 756/6188/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/6188/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2021 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Касьян А.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднану справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ),

за ч. 2 ст. 123 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

22.04.2021 до Оболонського районного суду міста Києва з відділення поліції №2 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області надійшли:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР №472180, складений 27.03.2021 о 10:20 поліцейським СРПП ВП№2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 123 КУпАП (№756/6188/21, провадження №3/756/3673/21);

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР №471284, складений 27.03.2021 о 10:25 поліцейським СРПП ВП№2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (№756/6189/21, провадження №3/756/3674/21).

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 21.09.2021 вищевказані справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 123 та ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП об`єднано в одне провадження та присвоєно об`єднаній справі №756/6188/21 (провадження №3/756/3673/21).

За результатами судового провадження судом було встановлено наступне.

27.03.2021 о 10:03 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ-21053 (д.н.з. НОМЕР_1 ) по вул. Горького, 54 у м. Бобровиці виїхав на залізничний переїзд на червоне світло світлофора, чим порушив п. 20.5.в) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Цього ж дня о 10:03 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ-21053 (д.н.з. НОМЕР_1 ) по вул. Горького, 54 у м. Бобровиці з ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку (на місці зупинки транспортного засобу/медичному закладі) водій відмовився, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно він, керуючи транспортним засобом, переїхав залічничний переїзд на заборонений (червоний) сигнал світлофора, однак винуватість свою не визнав, оскільки шлагбаум через залічничний переїзд вже був піднятий, а тому вважав, що він не порушив Правил дорожнього руху. Що стосується його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, то зазначив, що він напередодні вживав алкогольні напої, при цьому на пропозицію поліцейського відмовився від проходження огляду через те, що був у стресовому стані, зумовленого похоронами дядька, крім того йому потрібно було забрати родичів, які електричкою прибули на похорони.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши докази, що містяться в матеріалах об`єднаної справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5. Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 20.5.в) Правил дорожнього руху передбачено, що рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

За невиконання вимог пункту 2.5. Правил дорожнього руху передбачено адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а за невиконання вимог пункту 20.5.в) - за ч. 2 ст. 123 КУпАП.

В рішенні Європейського суду з прав людини у складі його Великої палати по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна, проти чого й не заперечував в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 підтверджується:

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР №472180, в якому зазначено про факт переїзду транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 через залізничний переїзд на заборонений (червоний) сигнал світлофора. У протоколі зазначено про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП. У графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» ОСОБА_1 зазначив «згоден стресовий стан «похорон». Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений. Протокол не містить будь-яких інших пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв, мотивів незгоди з протоколом не зазначив. Протокол складено відповідно до вимог статей 254, 256 КУпАП, а тому є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву в суду не викликає;

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР №471284, в якому зазначено про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а також про його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку. У протоколі зазначено про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП, та про те, що у водія ОСОБА_1 вилучено водійське посвідчення НОМЕР_2 від 09.08.2006 та про видачу йому тимчасового дозвілу на право керування транспортним засобом НОМЕР_3 від 27.03.2021. У графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» ОСОБА_1 зазначив «згоден так як в стресовому стані «похорон». Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений. Протокол не містить будь-яких інших пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв, мотивів незгоди з протоколом не зазначив.

Зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення ознака алкогольного сп`яніння «різкий запах алкоголю з порожнини рота», виявлена поліцейським 27.03.2021 у водія ОСОБА_1 в розумінні пункту 3 Розділу 1, пункту 1 Розділу 2 Інструкції №1452/735, є підставою для проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським на місці зупинки або в разі незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки, - є підставою для проведення такого огляду лікарем-наркологом у закладі охорони здоров`я, натомість однозначна відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку визначає наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол складено відповідно до вимог статей 254, 256 КУпАП, а тому є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву в суду не викликає.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженого наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735), поліцейськими дотримано;

- безперервним відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського MG-505, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, переїхав залізничний переїзд всупереч увімкненому заборонному сигналу світлофора для руху транспортних засобів через переїзд; а також зафіксовано: момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ; повідомлення поліцейським водію ОСОБА_1 про причини зупинки транспортного засобу та про вивлення у нього ознаки алкогольного сп`яніння, що слугувало підставою для проведення огляду на стан сп`яніння. При цьому, поліцейським в повній мірі роз`яснено водію встановлений порядок проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в лікаря-нарколога в медичному закладі охорони здоров`я, на що той відмовився. Водію було роз`яснено наслідки такої відмови у вигляді притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та, у разі доведення винуватості, накладення судом безальтернативного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією вказаної статті;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №941117. Даних про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції матеріали справи не містять;

- розпискою від 27.03.2021 про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом марки ВАЗ-21053 (д.н.з. НОМЕР_1 ).

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження порушень законодавства, допущених поліцейськими при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 123 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, які повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні, тобто наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.5. та 20.5.в) Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 123 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 36 КУпАП врегульовано накладення адміністративних стягнень у разі вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, кількох адміністративних правопорушень, зокрема те, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Разом із тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення.

Згідно п. 7 ст. 247 цього Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням строків на момент розгляду справи, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як убачається з матеріалів справи, 27.03.2021 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП, тобто строк накладення адміністративного стягнення 3 місяці закінчився, а тому розпочате провадження у цій справі підлягає закриттю.

У той же час, відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення. Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не містить альтернативного адміністративного стягнення, а тому суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік відповідно до санкції вказаної норми.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, наведений у ст. 5 вказаного Закону.

У той же час ОСОБА_1 не надав суду жодних відомостей/доказів на підтвердження того, що він відноситься до осіб, що підлягають звільненню від сплати судового збору.

Керуючись статтями 36, 38, 401, 123, 130, 221, 247, 276-280, 283-287 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 123 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 123 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя А.В. Касьян