ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

У відповідності до постанови, ОСОБА_1 , визнаний винним в тому, що 10.08.2021 року, о 01 год. 30 хв., на трасі М-19 253 км, Чернівецького району, Чернівецької області, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, керував автомобілем марки «Хюндай Санта Фе», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

На вказану постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП посилаючись на те, що працівники поліції порушили процедуру огляду на стан сп`яніння, оскільки пропонували пройти огляд без присутності свідків, а також вказує, що після складення відносно нього адміністративних матеріалів, його в порушення ст. 266 КУпАП не було відсторонено від керування транспортним засобом.

ЄУНСС: 715/1918/21 Головуючий у 1 інстанції: Цуренко В.А.

НП: 33/822/477/21 Суддя-доповідач: Давній В.П. Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, а його участь в судовому засіданні апеляційного суду, згідно з положеннями ст. 294 КУпАП, не є обов`язковою.

Що стосується клопотання адвоката Федорюка А.Л. про відкладення розгляду справи, то апеляційний суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню, оскільки розгляд даної справи вже відкладався за клопотанням самого ОСОБА_1 , строки розгляду даної справи, передбачені ст.294 КУпАП закінчилися, а тому апеляційний суд, розцінює такі дії сторони захисту такими, що спрямовані на затягування розгляду даної справи із порушенням процесуальних строків, а тому в задоволенні даного клопотання слід відмовити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Вказані вимоги закону районним судом були повністю дотримані.

Так, згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Апеляційним судом встановлено, що висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними й розглянутими у судовому засіданні доказами, зокрема апеляційний суд також враховує, що в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 підтвердив обставини викладені у протоколі та частково визнав вину.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП та п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», передбачено відповідальність за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 027865 вбачається, що ОСОБА_1 , 10.08.2021 року, о 01 год. 30 хв., на трасі М-19 253 км, Чернівецького району, Чернівецької області, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, керував автомобілем марки «Хюндай Санта Фе», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я відмовився (а. с. № 1).

Крім цього, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі підтверджується наявними у справі актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.08.2021 року та висновком № 687 «Чернівецького наркологічного диспансеру» (а. с. № 2-4).

З досліджених судом першої та апеляційної інстанції відеозаписів з нагрудних камер поліцейських видно, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, підтвердив, що вживав спиртне бо посварився з дружиною і факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі (а. с. № 7).

Провівши аналіз зазначених вище доказів, районний суд вірно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції в порушення ст. 266 КУпАП не відсторонили його від керування транспортним засобом не спростовує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та спростовується відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, де видно, що він не може знайти іншого водія, який забрав би його автомобіль, а потім працівники поліції відвезли його додому.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно відсутності двох свідків, які повинні бути залучені при огляді особи на стан сп`яніння, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, в редакції на час скоєння правопорушення, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, нормами вказаної статті присутність двох свідків обов`язкова лише в разі неможливості здійснювати працівниками поліції відеозаписів, тобто технічно фіксувати перебіг подій, пов`язаний з оглядом водія на стан сп`яніння. В даному випадку працівниками поліції здійснювалась фіксація всіх обставин спеціальними нагрудними камерами, записи яких приєднані до матеріалів справи та були досліджені судом.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Таким чином, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути підставами для скасування постанови суду. Доказів, які б підтвердили відсутність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом апеляційному суду надано не було.

Тому, з урахуванням всіх обставин справи, в тому числі і тих, на які посилався ОСОБА_1 у поданій ним апеляційній скарзі, підстав для скасування постанови судді районного суду і закриття провадження щодо нього за відсутністю в його в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 130, 245, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького апеляційного суду [підпис] В.П. Давній