ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021 Справа №607/3598/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки Тернопільської області, фізичної особи підприємця, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягалась, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 716156 від 20 лютого 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 20 лютого 2021 року близько 14 год. 45 хв. в с. Біла по вул. Франка 8 в магазині «Продукти» порушила правила щодо карантину людей а саме п.14 п.п. 2 Постанови КМУ № 1236 обслуговуючи відвідувачів у магазину у якому не нанесено розмітки для перебування в черзі з дотриманням безпечної відстані, чим порушила вимоги даної постанови.

В суді 15.03.2021 року ОСОБА_1 пояснила, що являється власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться у м. Тернополі по вул. Білецька 56, в судове засідання на 29.03.2021, для надання подальших пояснень не з`явилась, причини неявки не повідомила, хоча була повідомленою під розписку, тому суд враховуючи належне повідомлення особи прийшов до висновку, що з метою забезпечення розумних строків справу доцільно розглянути в порядку ст. 268 КУпАП.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд приходить до переконання про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно диспозиції ст.44-3 КУпАП, яка є бланкетною, адміністративна відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В ході судового розгляду встановлено, що матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, не містять будь-яких належних та допустимих доказів в розумінні ст.251 КУпАП, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Разом з тим, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 716156 від 20 лютого 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 20 лютого 2021 року близько 14 год. 45 хв. в с. Біла по вул. Франка 8 в магазині «Продукти» порушила правила щодо карантину людей а саме п.14 п.п. 2 Постанови КМУ № 1236 обслуговуючи відвідувачів у магазину у якому не нанесено розмітки для перебування в черзі з дотриманням безпечної відстані, чим порушила вимоги даної постанови, однак із долученого до протоколу рапорту помічника ЧЧ ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Ананьєва від 20.02.2021 року, вбачається, що о 15 год. 15 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою с. Біла вул. Центральна в магазині «Продукти» відсутня розмітка для перебування в черзі з дотриманням безпечної відстані. Отже вказаний рапорт не може бути доказом обставин наведених у протоколі в розумінні ст. 251 КУпАП.

Крім цього долучені до протоколу фотографії жодним чином не фіксують, адресу магазину, відсутній розмітки для дотримання дистанції в черзі 1,5 м.

Також суд звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 716156 від 20 лютого 2021 року в графі «До протоколу додається» серед іншого зазначено відео з нагрудної камери, однак згідно опису матеріалів та у самих матеріалах воно відсутнє.

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. ЄСПЛ в своєму рішенні від 10.02.1995 по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності із ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а саме порушення нею вимог піднукту 2 пункту 14 Постанови, є недоведеним.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП, який сам по собі не може бути належним та допустимим доказом вини є безпідставним та таким, що свідчить не про охорону правопорядку та запобігання поширенню пандемії COVID - 19, а про намагання покращити показники своєї роботи, шляхом оформлення безпідставних адміністративних матеріалів.

Відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що даний адміністративний матеріал було оформлено без обгрунтованих на те підстав, а тому провадження у цій справі слід закрити, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Керуючись статтями 22, 33, 34, 44-3, 283, 284, 287 КУпАП, суд,

постановив:

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу та події даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Апеляційна скарга може бути подана особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий суддяТ. Я. Багрій