Справа № 323/1457/21
Провадження № 3/323/537/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2021 р.м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Фісун Н.В., за участю секретаря судового засідання Мірошниченко А.О., розглянувши матеріали які надійшли з відділення №2 Запорізького районного управління поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 161901 від 09.06.2021 року, о 16.34 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21 1540 д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей звужені, які не реагують на світло, порушення координації рухів та мови). Від проходження на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5.ПДРУкраїни, за що передбачена відповідальність ч. 1ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за наведених обставин не визнав, суду пояснив що не перебував за кермом у стані наркотичного сп?яніння.

Адвокат Лихасенко Є.О. під час розгляду справи надав заперечення на протокол, просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_1 , захисника, вирішуючи справу на основі наявних доказів, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст.ст.279,280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст.9,245,252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обвинувачення за ч. 1ст. 130 КУпАП зведено до відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно з п. 2.5.ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1ст. 130 КУпАП,до адміністративної відповідальності притягуються особи, які знаходяться в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Проте, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не додано доказів правомірності зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок якої був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 6 ст. 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735.

На підтвердження обвинувачення до суду надані протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння щодо ОСОБА_1 ; довідку про відсутності повторності за ст. 130 КУпАП, а також відеозапис на СД-диску. Свідки відсутні. Але у якості додатків відеозапис зроблений на боді-камеру або відеореєстратор не зазначений.

Таким чином, вочевидь, єдиним доказом відмови ОСОБА_1 пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння є відеозапис.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно п. 2 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026, портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Крім того Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, визначено перелік технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які застосовуються органами та підрозділами поліції. Зокрема, таким приладом є портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Пунктами 4,5 розділу 2 Інструкції передбачено, що підчас здійснення повноважень поліцейськими портативний відео реєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних знеобхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відео реєстратора на екіпіруванні(шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відеозапис доданий до протоколу поліцейським, зроблений з порушенням Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, оскільки фіксація проводилася небезперервно.

Необхідною умовою для подальшого використання наданого відеозапису, як доказу, є його інформативність та якість запису.

Під інформативністю відеозапису слід розуміти наявність на ньому зафіксованих передумов виникнення та самого механізму певної події.

Вкрай доречним є і відображення на відеозаписі синхронізованого часу із загальнодержавним часом (Київським часом), зазначенням точної дати.

Якість відеозапису виражається у високій роздільній здатності отриманого відеозображення, а також у частоті кадрів (чистота кадрів в секунду), що забезпечує найбільш чітку фіксацію деталей об`єктів, що знаходяться в статиці та динаміці.

Співробітниками поліції не надано жодних доказів відмови ОСОБА_1 про проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Відеозапис наданий співробітниками поліції, не надає змоги об`єктивно надати оцінку подіям 9.06.2021 року через те, що поліцейськими надані «нарізки» відеозапису, які не надають змоги у повній мірі відобразити картину подій, а повний запис з нагрудної камери працівників поліції надано не було. Відеозапис є не повним, він в повній мірі не відображає весь хід складання протоколу, на диску знаходяться два відеофайли від 9.06.2021 та 12.06.2021 року, і з відеозапису неможливо з достовірності стверджувати, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я саме 9.06.2021 року , а не 12.06.2021 року. Так, як у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив що його декілька раз зупиняли працівники поліції.

Окрім того, на диску наданому працівниками поліції до матеріалів відсутнє посилання на пристрій, з якого записані нарізки відеозапису на диск, який надано у якості доказів у справі. На диску з відеозаписами було не зазначено серію та номер, не зазначено про те, що диск є «додатком до протоколу серії ААБ № 1619901 з нагрудної камери або відеореєстратора, не зазначена кількість відео, тривалість відео. Таким чином, не можливо встановити належність відео саме до матеріалу який стосується ОСОБА_1 та не можливо встановити, на який саме пристрій відбувався запис. Відсутність безперервного відеозапису у справі не дає можливості надати об`єктивну оцінку обставинам які мав би підтвердити відеозапис.

Походження відеозапису є сумнівним, зокрема тому, що відеозапис не є безперервним та ним не зафіксовані всі події, зокрема той факт, коли ОСОБА_1 повідомляв поліцейським, що не бажає пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичній установі шляхом відібрання біологічних зразків, оскільки водій не перебував у інкримінованому йому стані сп`яніння. Під час перегляду диску у судовому засіданні розмови водія та працівника поліції , взагалі незрозуміло про що вони говорили, так як не було зафіксовано чіткої розмови між ними, тобто суду надано нечіткий відеозапис.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Разом з тим, з відеозаписів з місця події вбачається, що на ньому не зафіксовані всі обставини, які мають значення для вирішення даної справи, що є суттєвою обставиною, для вирішення справи.

Наданий суду відеозапис є непослідовним та небезперервним, із нього неможливо встановити також причини нібито зупинки транспортного засобу під керуванням , відсутнє відображення на відеозаписі синхронізованого часу із загальнодержавним часом, зазначенням точної дати, а тому він не може вважатися належним доказом.

Відповідно, наданий на підтвердження відмови ОСОБА_1 пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відеозапис не може вважатися належним доказом.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного факту матеріали справи не містять.

Також, юридично значимою обставиною є: чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року (із змінами) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України).

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, співробітником патрульної поліції ОСОБА_1 не було належним чином роз`яснено обставини складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а відтак особа не могла належним чином скористатись своїми правами визначеними ст.268КУпАП України та ст. 63 Конституції України.

У судовому засіданні адвокатом Лихасенко Є.О. долучено до матеріалів справи результат дослідження від 19.07.2021 року про те , що ОСОБА_1 не перебував в стані наркотичного сп?яніння. Суд вважає даний доказ неналежним так як не відповідає події, яка сталася 9.06.2021 року

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.20008 року, у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатніх вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з цього суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 1ст. 247 КУпАП.

В зв`язку з закриттям провадження у справі (постанова про накладення адміністративного стягнення не виноситься), то не підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33-35,252,247,280,284-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу, внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області.

Суддя: Н.В.Фісун