Справа 333/2635/21
Провадження 3/333/1219/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 липня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

21.04.2021 року, приблизно о 22-00 год., ОСОБА_1 , за адресою: у АДРЕСА_1 порушив вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №218056 від 19.04.2021 року, винесеного терміном на 3 доби, який діяв до 12 год. 30 хв. 22.04.2021 року за усіма пунктами заборони, а саме: прийшов до місця проживання постраждалої особи та намагався контактувати з нею.

У судовому засіданні ОСОБА_1 фактично свою вину визнав та пояснив, що він разом із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 є його колишньою дружиною, з якою він розлучився, приблизно в 2014 році. Так як фактично і у нього, і у ОСОБА_2 вказана квартира є єдиним житлом та відсутні відповідні грошові кошти для придбання іншого житла, вони продовжують проживати разом. З приводу окремого проживання у нього з ОСОБА_2 часто виникають сварки. 19.04.2021 року відносно нього працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, та винесли терміновий заборонний припис стосовно кривдника терміном на 3 доби: тобто до 22.04.2021 року він мав залишити місце проживання постраждалої особи, йому заборонялося на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи та контактувати з ОСОБА_2 . Він виконав припис, відразу залишив місце проживання, спільне з ОСОБА_2 та дві доби ночував на вулиці. 21.04.2021 оку він не витримав вимог такого припису, так як у нього це єдине житло, грошей у нього не було, щоб їсти у кафе, тому він прийшов до себе додому, а ОСОБА_2 відмовилася відкривати двері і викликала працівників поліції.

Крім пояснень ОСОБА_1 , вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:

- даними, встановленими, протоколом про адміністративне правопорушення: серії ВАБ №588993 від 21.04.2021 року, згідно якого встановлено час, дату та місце скоєння адміністративного правопорушення;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , яка пояснила обставини порушення припису з боку ОСОБА_1 21.04.2021 року;

- даними термінового заборонного припису стосовно кривдника від 19.04.2021 року.

При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86). Зазначені вище докази вважаю, що відповідають вказаним критеріям.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Проаналізувавши дії ОСОБА_1 та їх наслідки вважаю, що дії останнього не спричинили істотної шкоди суспільним та державним інтересам, окремим правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Також, суддя приймає до уваги, що ОСОБА_1 відразу виконав вимоги припису, але повернувся додому, так як не має іншого житла та для забезпечення своєї життєдіяльності для харчування. Повернутися у своє житло, не порушуючи при цьому вимоги припису, було для ОСОБА_1 неможливим. Вважаю, що у даному випадку, вимоги заборонного припису були непропорційними до скоєного ОСОБА_1 та призвело фактично до втручання у його права, що є неможливим, враховуючи практику Європейського суду з прав людини.

За таких обставин, вважаю за можливе на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 276-284, ч.1 ст. 173-2 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод