Справа № 361/6273/21
Провадження № 3/361/4388/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 жовтня 2021 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Телепенько А.Д., з участю захисника Ільїнова Р.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калиніно Первомайського району АР Крим, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, студента 3 курсу Черкаського державного технологічного університету, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 475935 від 03.07.2021, близько 05 години 15 хвилини 03.07.2021 ОСОБА_1 по вул. Єсеніна, 17 в

м. Бровари Київської області керував автомобілем марки «Mercedes-BenzE280»н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «DragerAlcotest» та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився в установленому законом порядку в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив

п. 2.5 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винним у вчиненому правопорушенні ОСОБА_1 себе не визнав, просив закрити провадження в справі. З приводу обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення підтримав надані письмові пояснення, зокрема пояснив, що разом із родиною винаймають будинок АДРЕСА_2 , мають у своєму розпорядженні та користуванні автомобіль марки «Mercedes-Benz E280» н.з. НОМЕР_1 , який він особисто ставить біля воріт сусідів по вул. Єсеніна, 17 в м. Бровари Київської області через відсутність прибудинкової території біля їх домоволодіння, а відтак можливості залишати автомобіль на нічну стоянку не має. Близько 04 години 30 хвилини 03.07.2021 він вийшов з будинку, щоб їхати на роботу, однак біля його транспортного засобу стояв автомобіль працівників поліції, з якого вийшли поліцейські та пояснили, що є орієнтировка щодо того, що водій чорного автомобіля «Mercedes» перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Він повідомив, що спиртні напої не вживаю та не вживав, після чого працівники поліції запропонувати пройти огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер», на що він погодився. Працівник поліції дістав прилад, розпечатав з нової упаковки мундштук, який вставив в прилад та надав йому продути, в результаті прилад показав 0 ‰. Тоді поліцейський сказав, що інший патруль привезе ще один прилад. По прибуттю другого патруля він також продув у наданий прилад і результат знову показав 0 ‰. Працівники поліції сказали, що треба пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, від якого він також не відмовився, та вони проїхали до медичного закладу, де очікували проведення огляду, так як сказали, що немає лікаря. Десь о 07 годині 15 хвилині він попросив відпустити його на роботу, оскільки поспішав, на що працівник поліції сказав, що в разі складання протоколу про адміністративне правопорушення можна буде поїхати, тому він і погодився, однак у документі зазначив, що не згоден з ним, так як від огляду не відмовлявся. Після цього він поїхав на автомобілі «Mercedes-Benz» на роботу, від керування транспортним засобом його ніхто не відсторонив, автомобіль нікому іншому передано не було, як і не було поміщено його на штрафний майданчик.

Допитана за клопотанням захисника свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , показала, що разом із сином ОСОБА_1 , співмешканцем ОСОБА_3 та двома малолітніми доньками винаймають будинок АДРЕСА_2 , мають у своєму користуванні автомобіль марки «Mercedes», який син залишає у нічну пору добу біля воріт сусідів по АДРЕСА_2 . Влітку син підробляв на складах у іншому кінці м. Києва, тому виїжджав на роботу дуже рано вранці. 03.07.2021, близько 04 години 30 хвилини, син вийшов з домоволодіння, однак на роботу не поїхав, оскільки біля автомобіля знаходились працівники поліції. В її присутності сину давали прилад, в який він дмухав, а результат показував 0. Запам`ятала ці події, оскільки рано вранці приїжджали поліцейські, при цьому ввечері 02.07.2021 та в ніч на 03.07.2021 син знаходився вдома та алкогольних напоїв не вживав.

Під час розгляду справи захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвокат Ільїнов Р.В. підтримав свого довірителя та подане клопотання про закриття провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зауважив, що, виходячи зі змісту ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом. З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 475935 від 03.07.2021 та матеріалів справи, зрозуміло, що від керування автомобілем «Mercedes-Benz E280» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 ніхто не відстороняв, автомобіль нікому не передавався, автомобіль на штрафний майданчик не вилучався. Також, виходячи зі змісту ст. 266 КУпАП, постанови Кабінету міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, якою затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, шо знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, при підозрі, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, огляд водія на стан сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків протягом 2 (двох) годин з моменту встановлення підстав для його здійснення: у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 475935 від 03.07.2021, який складений о 07 годині 20 хвилині, зрозуміло, що процедура огляду на стан сп`яніння була розпочата через 2 (дві) години 05 (п`ять) хвилин після встановлення підстав для такого огляду, якщо таке мало місце о 05 годин 15 хвилин. Таке складення протоколу є порушенням ст. 266 КУпАП, тому вважається недійсним, а провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Крім того, виходячи зі змісту ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1-4 ст. 130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, або наявність свідків є обов`язковою. Пояснення свідків, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення та які повідомили, що стали очевидцями відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, не можливо прийняти як достовірні, оскільки з їх змісту вбачається, що даних свідків було запрошено співробітниками поліції лише формально з метою придання законності процедурі складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно. Такі пояснення свідків не були написані ними власноруч, обидва пояснення однакові, та заповнені по шаблону, пояснення заповнені одним і тим же почерком, що робить їх ідентичними між собою, а тому неможливо визнати такі докази допустимими, оскільки в поясненнях повинні бути зафіксовані обставини, очевидцям яких стали запрошені свідки. Письмові пояснення свідків, які долучені до матеріалів справи, виготовлені на заздалегідь надрукованих бланках, в яких не конкретизовано вид та ознаки сп`яніння, які мала особа що притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вказані в протоколі, як свідки порушення, на виклик до суду не відреагували, причин неявки не повідомили, хоча про розгляд справи повідомлялись належним чином і завчасно.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Вимогами ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за

ч. 1 ст.130 КУпАП може бути притягнена особа, яка являється водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, або якщо особа, що керує транспортним засобом, відмовиться пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан сп`яніння.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. 247,280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п. 24 Постанови звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Пунктом 27 вказаної постанови визначено, що відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння. Під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Переконливих доказів того, що ОСОБА_1 03.07.2021, о 05 годині 15 хвилині, по вул. Єсеніна, 17 в м. Бровари Київської області керував автомобілем марки «Mercedes-Benz E280» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), матеріали справи не містять. За таких підстав приходжу до висновку, що викладені в протоколі обставини керування

ОСОБА_1 транспортним засобом не знайшли в судовому засіданні свого підтвердження.

Таким чином, оскільки, керування особою транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення за ч. 1ст. 130 КУпАП, а керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовується встановленими обставинами, відсутній елемент складу правопорушення, а, отже, й складу самого правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановити неможливо.

Крім того, згідно з ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997, набула чинності для України 11.09.1997) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні толкуватись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

Згідно з пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні норми передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення оглядуз метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008, відповідно до яких встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Виходячи з положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «DragerAlcotest» та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п. 2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015. За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. При цьому, відповідно до п. 6 розділу І, п. 1 розділу II Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський, на місці зупинки транспортного засобу, проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Пунктом 22 Розділу III Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави стверджувати те, що поліцейські при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначених вимог закону у повній мірі не дотримались.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 475935 від 03.07.2021 місцем вчинення порушення вказана вул. Єсеніна, 17 в м. Бровари Київської області, натомість місцем його складання зазначена вул. Шевченка, 14 в м. Бровари Київської області, що є адресою розташування КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» територіальних громад Броварського району Київської області. Наведене ставить під сумнів відмову водієм ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на місці зупинки.

Також у матеріалах справи відсутній відеозапис обставин складання адміністративного матеріалу, що відповідно до положень п.1.3, п.3.3. Розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ № 100 від 03.02.2016, слугує превентивним поліцейським заходом при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відео-фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації, наявність якої могла підтвердити чи спростувати дотримання працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП.

При цьому, відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України, судом не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Крім того, суд зазначає, що у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом. При цьому матеріали справи та сам протокол про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування 03.07.2021 транспортним засобом та передачі цього автомобіля для керування іншій особі.

У справах «Малофеева проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи викладене, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП приходжу до висновку про необхідність закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 221, п.1 ч.1 ст.247, ст. 256, 280, 283-289 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Броварський міськрайонний суд Київської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Телепенько А.Д.