ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №766/9417/21 Головуючий в І інстанції: - Рябцева М.С.
Провадження №33/819/381/21 Доповідач: Калініченко І.С.
Категорія: ст. 124,ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2 021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду Калініченко І.С., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Подсосенської Н.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 28 липня 2021 року, якою її визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124,ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 липня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст.130, ч.2 ст.36 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно з постановою судді місцевого суду,30.05.2021 року о 20.20 год. у м. Херсон, по вул. Стрітенська, 11, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Peugeot 107 д/н НОМЕР_2 , будучи не уважною та необережною, не витримала бічний інтервал, в результаті чого здійснила наїзд на перешкоду у вигляді дерева, чим порушила п.п. 2.3 б, 13.1 ПДР України. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Крім того, 30.05.2021 року о 20.45 год., у м. Херсон, по вул. Стрітенська, 11, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Peugeot 107 д/н НОМЕР_2 , не впоралась з керуванням та здійснила наїзд на дерево, під час спілкування були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, нестійка хода та почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подала в апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу ст. 124 ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Вказує, що справу було розглянуто без її участі, без належного повідомлення і оскаржувану постанову вона отримала тільки 17.08.2021 року. Зазначає, що у протоколі та постанові не зазначений диск з відеоматеріалами, не зазначено технічний засіб, його технічну документацію, за допомогою якого здійснено даний запис та не зазначені дії водія щодо ухилення від огляду. Вказує що їй не було запропоновано пройти оглядна стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» і не було проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу, не вручено протокол про адміністративне правопорушення. Вважає що письмові пояснення свідків не можна брати до уваги, так як є неналежним доказом.

Заслухавши безпосередньо в суді апеляційної інстанції пояснення ОСОБА_1 та захисника Подсосенської Н.І. про підтримку апеляційних вимог, перевіривши та дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов до такого висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003).

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.266 КУпАП України, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124,ч. 1 ст. 130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними в справі доказами, зокрема, відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 014161 від 30.05.2021 року та ДПР 18 № 014162 від 30.05.2021 року вбачається, де ОСОБА_1 вчинила ДТП, в присутності свідків відмовивсь від надання пояснень до протоколу (а.п.3,13), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , (а.п. 8,9) які підтвердили факт знаходження ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову його від проходження медичного огляду на стан сп`яніння,даними схеми місця ДТП, де зафіксовано обставини ДТП і засвідчена їх учасниками (а.п.14), відео-файлом з нагрудного відео-реєстратора закріпленого на форменому одязі патрульного, де ОСОБА_1 , в присутності двох свідків запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі, проте вона відмовилась. Вказані докази є належними та допустимими та повністю узгоджуються між собою.

Крім того,за матеріалами по справі про адміністративне правопорушення, твердження апелянта спростовуються складеними у відповідності з законом актом на огляд сп`яніння та направленням на огляд водія(а.п.16,7).

Недоліки при складання протоколу не вплинули на законність прийнятого рішення.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний, мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Згідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Розділу І п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 9 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Разом з тим, що не заперечується й сторонню захисту в апеляційній скарзі, ОСОБА_4 відмовилася на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд, що вказує на правомірність притягнення її до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі ч. 1 статті 130 КУпАП.

Доводи наведені в апеляційній скарзі щодо не зазначення у протоколі технічного засобу, його технічної документацію та як неналежного доказу письмових пояснень свідків також не заслуговують на увагу і не можуть бути взяті до уваги у вказаному проваджені, виходячи з вище наведеного.

Вина останньої підтверджується вищезазначеними матеріалами справи в їх сукупності та взаємозв`язку, а тому інші доводи апеляційної скарги суд сприймає критично, як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст. 33 КУпАП у межах, установлених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у адміністративному протоколі, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Отже, посилання апелянта на незаконність постанови судді є непереконливими.

Зважаючи на викладене, постанова суду щодо доведеності вини, кваліфікації дій, накладеного стягнення є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не має, тому її апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 28 липня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського апеляційного суду (підпис) І.С.Калініченко