Справа № 638/2823/21
Провадження № 3/638/1201/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 березня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Латки І.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 182 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка є студенткою ХНУ ім. В.Н. Каразіна, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

01 березня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов матеріал про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 182 КУпАП.

Згідно з протоколом серії ВАБ №297346 від 12 лютого 2021 року ОСОБА_1 06 лютого 2021 року о 00:15 годині гучно шуміла вдома, чим порушила правила тиші в населених пунктах і громадських місцях. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягалася до адміністративної відповідальності 17 жовтня 2020 року за ч. 1 ст. 182 КУпАП, у зв`язку з чим щодо неї складено протокол за ч. 2 ст. 182 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи завчасно повідомлялася належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 182 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, у зв`язку з чим суддя розглядає справу у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП, у зв`язку з чим справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Частина 2 статті 182 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП може бути особа, яка протягом року була піддана адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Закон виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності складу правопорушення, при цьому якщо відсутній хоча б один з елементів складу правопорушення відсутній склад правопорушення в цілому. Обов`язок доведення наявності в діях правопорушника складу правопорушення, передбаченого певною статтею КУпАП покладається на осіб, які відповідно до КУпАП уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 притягалася до адміністративної відповідальності 17 жовтня 2020 року за ч. 1 ст. 182 КУпАП, однак до матеріалів справи не додано доказів притягнення останньої до адміністративної відповідальності, а саме копії постанови від 17 жовтня 2020 року, тобто матеріали справи не містять доказів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та збирати інші докази, ніж ті, що надані сторонами.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 182 КУпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП, оскільки не надано доказів того, що її було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 182, 245, ч. 1 ст. 247, 251, 252, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 182 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятитиденного строку її оскарження.

Суддя І.П. Латка