Справа № 264/7644/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2021 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Іванченко Алла Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , не працюючого, який мешкає в АДРЕСА_1 , за ч.3 ст.126 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 280801 від 05.10.2021 року, ОСОБА_1 15.09.2021 року о 21-57 год., біля буд.18 по пр.Карпова в Кальміуському районі м. Маріуполя Донецької області, керував транспортним засобом DAF XF номерний знак НОМЕР_2 з причепом Dennison Ef-25SKA номерний знак НОМЕР_3 , будучи тимчасово обмеженим управі керування транспортними засобами від 06.07.2021 року за виконавчим провадженням № 52275245.

ОСОБА_1 надав до суду заяву в якій зазначив, що на момент зупинки працівника поліції та складання протоколу про адміністративне правопорушення не був обізнаний про те, що відносно нього встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, про що зазначав працівникам поліції. Зазначив, що після зупинки працівниками поліції пішов до виконавчої служби довідатись про обмеження, та постановою державного виконавця від 12.10.2021 року відносно нього було скасоване вказане тимчасове обмеження. Просив закрити відносно нього провадження по справі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина є одним з елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення.

Так, ОСОБА_1 у своїй заяві зазначив, що не був обізнаний про те, що відносно нього встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Будь-яких доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність встановленого відносно нього обмеження у праві керування транспортними засобами, до суду не надано.

Натомість з долученої ОСОБА_1 копії постанови державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у ВП № 52275245 від 12.10.2021 року вбачається, що станом на 12.10.2021 року заборгованість ОСОБА_1 погашена та тимчасове обмеження скасоване.

Згідно ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia",рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, оскільки до суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність встановленого відносно нього обмеження у праві керування транспортними засобами, суддя вважає, що в його діях відсутня вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а почате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із викладеним, суддя вважає необхідним закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 62 Конституції України, керуючись ч. 3 ст. 126, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 251, 283, п. 3. ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду.

Суддя: А. М. Іванченко