П О С Т А Н О В А

іменем України

09 листопада 2021 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Єсауленко М.В. розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу, складеного інспектором СЮП ВП Голосіївського УП ГУПН у м. Києві Яковець Т.П., 22 серпня 2021 року ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків, що полягало у тому, що її син - ОСОБА_2 , 2005р.н., залишив місце проживання. Такі її дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснила, що сина виховує самостійно. Він неодноразово залишав місце проживання з різних причин, але вона хвилюється за нього та звертається із заявами до поліції. Їх родина перебуває на відповідному обліку, але всі вжиті заходи не дають результатів, син її не слухається.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши документи, додані до матеріалів справи, приходить до наступних висновків.

З даних протоколу убачається, що слідчим Голосіївського ГУНП у м. Києві 30.08.2021 прийнята заява від ОСОБА_3 , в якій вона повідомила, що її син - ОСОБА_2 , 2005р.н., 22.08.2021 пішов з квартири та не повернувся. У поясненнях до протоколу ОСОБА_3 повідомляє, що її син у зазначений день пішов з квартири погуляти та не повернувся. Не брав із собою мобільний телефон та документи. Вона зазначає про можливе його місце знаходження, а також повідомляє, що він зникає не в перший раз.

Дані бази «Армор» на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доводять, що з аналогічними заявами про зникнення дитини, його матір зверталася: 20.12.2020, 13.12.2020, 26.11.2020, 22.08.2020, , 28.01.2020, 04.01.2020, 16.12.2019 тощо.

Згідно даних рапорту т.в.о. начальника СЮП ВП Голосіївського УП ГУНП м. Києві повідомляє начальника Голосіївського ГУНП про те, що 31.08.2021 ОСОБА_2 був знайдений працівниками поліції. У рапорті також стверджується, що ОСОБА_1 категорично відмовляється приймати участь у вихованні сина, у якого не має належних умов для проживання. Дитини перебуває на обліку та відомо про 26 звернень його матері про зникнення останнього з місця проживання.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У випадку ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей настає адміністративна відповідальність передбачена ст. 184 КУпАП.

З суб`єктивної сторони зазначене правопорушення характеризується лише прямим умислом, тобто особа повинна усвідомлювати суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачати його суспільно небезпечні наслідки і бажати їх настання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значені для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечувала, що причиною залишення її сином місця проживання, є невиконання, або неналежне виконання нею батьківських обов`язків. І доказів протилежного судом не здобуто. Так дані рапорту не можуть вважатися такими, що доводять факт невиконання, або неналежного виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків. До адміністративного матеріалу не додано документів, з яких суд міг би встановити обставини та причини залишення неповнолітнім ОСОБА_2 місця проживання 22.08.2021, його виявлення працівниками поліції, та прийти до висновку, що такі події перебувають у причинному зв`язку із діями, або бездіяльністю ОСОБА_1 . Окрім того, кваліфікація дій ОСОБА_1 за частиною 2 статті 184 КУпАП, не знайшла свого підтвердження. Дані про те, що ОСОБА_1 20.12.2021 визнавалася винуватою у тому, що вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП, відсутні.

Сам по собі факт залишення дитиною місця проживання, не утворює склад правопорушення і не може свідчить про ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових осів діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів, суд приходить до висновку про відсутність як події, так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП у діях ОСОБА_1 , що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, ч.1 ст. 184, п.1 ч.1 ст.247, 279, 280, 283, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.