ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м. Чернівці

Суддя Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Чобана А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Соника В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Соника В.В. на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2021 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Старий Вовчинець, Глибоцького району Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, інваліда 3 групи, з середньою освітою, розлученого, за ч.1 ст.130 КУпАП,-

УСТАНОВИВ

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454 гривні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану постанову захисник Соник В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу (з доповненнями), в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй скарзі апелянт посилається на те, що постанова районного суду є необґрунтованою і безпідставною, висновки суду першої інстанції є помилковими та не відповідають фактичним обставинам справи і зібраним доказам.

Вказує, що у протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом у справі, оскільки працівником поліції допущені помилки у фабулі протоколу щодо місця і часу вчинення адміністративного правопорушення, протокол заповнено нерозбірливим почерком, не роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки згідно ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Зазначає, що ОСОБА_1 не вживає наркотичні засоби та не мав ознак наркотичного сп`яніння, був готовий пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Стверджує, що відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, є також недопустимим доказом у справі, оскільки відеозйомка не здійснювалась безперервно, а тому відео могло бути ймовірно змонтованим.

Крім того, вказує, що поліцейськими не було залучено двох свідків при проведенні огляду водія ОСОБА_1 , не проведено огляд водія на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, не відсторонено останнього від керування транспортним засобом, не надано носій, яким здійснювалась відеозйомка, а тому постанова суду першої інстанції винесена передчасно і підлягає скасуванню.

_________________________________________________________________________

ЄУНСС 715/191721 Головуючий в І інстанції: Цуренко В.А.

Номер справи 33/822/498/21 Суддя-доповідач: Марчак В.Я.

Обставини, встановлені Судом першої інстанції.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , 10 серпня 2021 року о 03 год. 25 хв., в с. Коровія, на А/Д М-19, 513 км., Чернівецького району Чернівецької області, керував автомобілем марки «ВАЗ 2109» номерний знак « НОМЕР_1 » з ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Позиції учасників апеляційного провадження.

ОСОБА_1 та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Мотиви Суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухвалення оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався.

Пункт 2.5 ПДР встановлює обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання даної вимоги тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується сукупністю належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, зібраних та поданих до суду працівниками поліції відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №224314 від 10 серпня 2021 року, ОСОБА_1 , 10 серпня 2021 року о 03 год. 25 хв., в с. Коровія, на А/Д М-19, 513 км., Чернівецького району Чернівецької області, керував автомобілем марки «ВАЗ 2109» номерний знак « НОМЕР_1 » з ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. (а.с.1).

Всупереч доводам апелянта про недопустимість цього доказу, протокол складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння, апеляційний суд відхиляє, оскільки останньому у вину ставиться порушення п.2.5., а не 2.9.а ПДР.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у Чернівецькому обласному наркологічному диспансері (а.с. 2)

Постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕОА №4612441 від 10 серпня 2021 року підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом на момент його зупинки (а.с.4 ). Посилання захисника на безпідставність винесеної постанови не може бути взята до уваги апеляційним судом, оскільки дане рішення набрало законної сили, а відомості щодо скасування постанови у справі відсутні, не були надані і стороною захисту під час апеляційного розгляду.

З відеозапису з бодікамер працівників поліції встановлено, що ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився, мотивуючи це різними причинами (небажання залишати транспортний засіб, відсутність фізіологічної потреби тощо), що працівниками поліції вірно було оцінено як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 5).

Всупереч доводам захисника, апеляційний суд вважає відеозапис з бодікамер належним та допустимим доказом у справі, оскільки відеозапис є повним, на ньому зафіксовано момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 із роз`ясненням причин зупинки, виявлення поліцейськими у водія ознак наркотичного сп`яніння, неодноразові відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, роз`яснення йому прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, та повністю зафіксований хід спілкування поліцейських з водієм.

Твердження апелянта про ймовірне монтування відеозапису, а також про необхідність долучення носія відеозапису до матеріалів справи носія, на який здійснювався відеозапис апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки об`єктивні сумніви у достовірності відеозапису відсутні, а ст.266 КУпАП передбачає обов`язок долучення до справи лише матеріалів відеозапису, а не його носія.

Посилання захисника на те, що поліцейські в порушення вимог закону не провели огляд ОСОБА_1 на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, є безпідставними.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 року №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Крім того, на відеозаписі працівники поліції неодноразово роз`яснювали ОСОБА_1 , що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно в медичному закладі, а тому проведення такого огляду на місці зупинки неможливе.

Всупереч доводам апеляційної скарги, ст.266 КУпАП не вимагає обов`язкової присутності двох свідків для проведення огляду водія на стан сп`яніння, а передбачає альтернативу у виді застосування технічних засобів відеозапису, що і було дотримано поліцейськими.

Твердження захисника про неточності, допущені працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не можуть слугувати підставою для скасування постанови і закриття провадження у справі, оскільки не спростовують факту відмови водія ОСОБА_1 у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, що доведено сукупністю належних та допустимих доказів, наявних у матеріалах справи.

Таким чином, апеляційні доводи сторони захисту щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд оцінює як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Районним судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до ст.33 КУпАП.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Соника В.В. залишити без задоволення.

Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

29.09.2021 року

(дата засвідчення копії)