Провадження №: 3/752/7178/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 вересня 2021 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 інкримінується те, що він 03.06.2021 о 01 год. 45 хв. по вул. Столичне шосе у м. Києві, будучи водієм транспортного засобу «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_2 , не виконував неодноразові вимоги поліцейського, а саме вимогу вийти з транспортного засобу у зв`язку із відстороненням від керування, чинив супротив затриманню, розмахував руками, штовхав поліцейських, чим порушив вимогу ст. 18 «Про дорожній рух».

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих дій не визнав. Пояснив суду, що у визначений в протоколі день і час керував транспортним засобом та рухався по вул. Столичне шосе у м. Києві. Правил дорожнього руху не порушував. Був зупинений працівниками поліції. Після зупинки транспортного засобу працівники поліції почали вимагати пред`явити документи. Жодних законних вимог щодо необхідності пред`явлення документів йому не назвали, поліцейські навіть не представилися. Вказали, що керована ним модель транспортного засобу відноситься до категорії транспортних засобів, які найчастіше викрадаються. Він, в свою чергу зауважив, що працівники поліції діють незаконно і надав лише посвідчення водія. Інші документи погодився надати у разі наявності законної вимоги щодо зупинки автомобіля. Працівник поліції не реагував на його вимоги. Після чого він вийшов з транспортного засобу і почав телефонувати на лінію «102» з метою повідомлення про незаконні дії працівників поліції, між тим у цей момент до нього застосували фізичну силу, повалили на землю та одягли кайданки. Такі ж дії були застосовані і до його керівника, який знаходився у салоні транспортного засобу у якості пасажира. У подальшому їх було доправлено до райвідділку. Він вважає, що вимоги працівників поліції були незаконними, а застосовані до нього превентивні заходи протиправними такими, що не відповідали обстановці. Просив провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник Габрєв В.В. просив закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника Габрєва В.В., дослідивши матеріали справи, відтворивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 03.06.2021 о 01 год. 45 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_2 , на вул. Столичне шосе у м. Києві був зупинений працівниками поліції.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується злісна непокора законній вимозі інспектора патрульної поліції, що виразилось у непред`явленні документів та невиконанні обов`язку вийти з транспортного засобу, чинення супротиву затриманню, штовхання поліцейських, розмахуванні руками.

З протоколу про адміністративне затримання серії АЗ № 143448 встановлено, що 03.06.2021 о 01 год. 50 хв. ОСОБА_1 був затриманий і доставлений до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві для припинення правопорушення і складення адміністративного протоколі за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Об`єктом правопорушення, передбаченого диспозицією статті 185 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, в тому числі, у сфері безпеки дорожнього руху, які регулюються нормами Законів України «Про правила дорожнього руху», «Про Національну поліцію» тощо.

Згідно статті 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, і сприяє їх реалізації. Норми статті 8 зазначеного Закону покладають на поліцію обов`язок діяти виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань, в тому числі, відповідно до вимог підпункту 11 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням «Правил дорожнього руху» його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Судом встановлено, що водій транспортного засобу «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 був зупинений на вул. Столичне шосе у м. Києві. До ОСОБА_1 були застосовані такі превентивні поліцейські заходи як: зупинення транспортного засобу, перевірка документів, а у подальшому заходи примусу.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктами 2, 6 ч.1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення та якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Пунктом 2.1 "б" ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Доказів того, що у поліцейського були наявні підстави відповідно до пунктів 2, 6 ч.1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» зупиняти транспортний засіб «Toyota Camry», яким керував ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутні.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що поліцейський вимагає у водія надати посвідчення водія і документи на автомобіль. Між тим, останній надає лише посвідчення подія та відмовляється надати свідоцтво про реєстрацію автомобіля, та вимагає від поліцейських представитися, пояснити причини зупинки і вказати на відомості того, що він вчинив якесь порушення. Його вимог залишаються поліцейським без виконання, після чого ОСОБА_1 починає телефонувати. Коли він виходить із автомобіля, поліцейський застосовує до нього фізичний вплив і спеціальний засіб обмеження рухомості - кайданки.

На даному відеозаписі події, що відбувалися із ОСОБА_1 , відображені часткового. А запит суду ДПП УПП у м. Києві від 06.09.2021 повідомили про те, що інші записи не збереглися у зв`язку із спливом більш ніж 30 днів з дати подій.

Під злісною непокорою слід розуміти відмову від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

З урахуванням подій, які відбулися між водієм та поліцейськими, які були встановлені за результатами дослідження відеозапису, суд приходить до висновку, що вимога поліцейського при вищезазначених обставинах, не може вважатися законною, оскільки мало місце неналежне виконання поліцейським своїх обов`язків, передбачених ч.3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» щодо інформування водія про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки, визначеної відповідно до вимог даної статті, що і призвело до ненадання ОСОБА_1 витребуваних поліцейським документів.

Подальший розвиток подій, який призвів до застосування поліцейськими заходів примусу також був виконаний без достатніх для того підстав, оскільки водія ОСОБА_1 не було попереджено про наслідки невиконання вимог поліцейського.

Окрім того, не пред`явлення водієм для перевірки посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб на вимогу поліцейського є складом іншого правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, вчинення якого не було інкриміновано поліцейським ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 185 КУпАП, а саме злісна непокора вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Вищенаведене дає суду підстави дійти висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, за ознаками злісної непокори законній вимозі поліцейського, що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.7, 23, 31, 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 9,10,11, 185, 245-252, ч. 1 ст.247, ст. 266, 283-285 КУпАП, -

постановив:

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко