Справа №: 486/264/21 Провадження № 3/486/212/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Шевченко Т.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 169950 від 25 грудня 2020 року, 25 грудня 2020 року близько 01:40 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_2 , на законну вимогу працівника поліції припинити протиправні дії та покинути місце проживання не реагував, почав висловлюватись нецензурною лайкою на адресу працівників поліції, хапав за формений одяг.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 185 КУпАП, тобто злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що працівників поліції за формений одяг не хапав. У них з колишньою дружиною та тещею виник конфлікт, теща викликала поліцію. За даним фактом його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Однак злісну непокору вимозі поліцейського він не вчиняв, за формений одяг не хапав.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В силу ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02).

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) Європейський Суд зазначив, що у справах про адміністративні правопорушення суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 169950 від 25 грудня 2020 року в графі «склад адміністративного правопорушення» не зазначено прізвища та ініціалів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В вказаному протоколі в графі «у присутності понятих» зазначено двоє осіб, разом з тим, будь-які пояснення свідків до зазначеного протоколу не додані.

Також, в супереч положенням п. 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України 06 листопада 2015 року № 1376 в графі «До протоколу додається», вказано «відео за запитом», хоча до протоколу про адміністративне правопорушення вказане відео додано не було та відсутні будь які інші докази, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 січня 2021 року вказаний протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали повернуто до відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області, для дооформлення.

18 лютого 2021 року вказаний протокол про адміністративне правопорушення з додатками повторно надійшов на адресу суду разом з рапортом поліцейського СРПП Цимбала О. У вказаному рапорті зазначає, що з його необережності в протоколі не вказано в фабулі прізвище правопорушника. Відео до теперішнього часу не збереглося з технічних причин, свідки відмовились давати письмові пояснення по даному факту.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 долучено копія протоколу про адміністративне затримання АЗ №004591 від 25 грудня 2020 року та рапорти поліцейського та інспектора СРПП від 25 грудня 2020 року.

У вказаних документах зазначено, що поліцейський СРПП ОСОБА_3 та інспектор СРПП Якимів О. 25 грудня 2020 року перебували в складі добового наряду та після 01 год. на лінію 102 був виклик про вчинення домашнього насильства за адресою: АДРЕСА_1 . Під час складання матеріалів ОСОБА_1 вів себе агресивно, намагався затіяти бійку, після чого був затриманий та доставлений до Южноукраїнського відділення поліції. Під час спілкування останній висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою, хапав за формений одяг.

ОСОБА_1 стверджує, що не вчиняв відносно злісну непокору вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, за формений одяг не хапав.

Вказані доводи у сукупності із фактичними обставинами, викладеними вище, суперечливістю доказів, наявних у справі, запереченням ОСОБА_1 своєї вини, викликають обґрунтовані сумніви щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нимзлісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, і як наслідок, наявності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростованими доказами факту вчинення ОСОБА_1 25 грудня 2020 року злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Вищевказане свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП є підставою для закриття адміністративного провадження.

За таких обставин, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського міського суду Г.А. Далматова