Справа № 348/1826/18
Провадження № 33/4808/177/21
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Міськевич О. Я.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., ознайомившись з апеляційною скаргою (далі АС) захисника ОСОБА_1 адвоката Савчука В.Р. поданою ним на постанову судді Надвірнянського районного суду від 11 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), однак провадження у справі щодо нього за вказаною статею закрито на підставі ст.ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247 цього ж Кодексу у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

На вказану постанову захисник ОСОБА_1 адвокат Савчук В.Р. подав АС, в якій покликається на незаконність та необґрунтованість постанови судді першої інстанції, оскільки ним було неправильно встановлено обставини, які мають значення для вирішення справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, а також порушення суддею норм матеріального та процесуального права.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, а постанову судді щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 18.01.2021 року поштовим зв`язком направлено до суду АС на постанову судді Надвірнянського районого суду від 11.06.2020 року з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Постановою судді Івано-Франківського апеляційного суду від 18.02.2021 року відмовлено ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.06.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а АС з додатками повернуто апелянту.

Ознайомившись з АС, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді слід також відмовити, зважаючи на наступне.

Чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Оскаржувана постанова судді винесена 11 червня 2020 року. Як видно із сайту відстеження Укрпошти (трекінг), ОСОБА_1 подав на поштовий зв`язок апеляційну скаргу 18 січня 2021 року, а надійшла вказана скарга до суду, згідно штампу 21.01.2021 року, тобто із значним пропущенням 10-денного строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається із поданої АС захисника та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт, хоча знову просить поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, однак не зазначає жодної поважної причини цього пропуску на її оскарження, протягом якого він не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу, зокрема із моменту отримання судового рішення.

АС подана ОСОБА_1 із пропуском строку на апеляційне оскарження, а наведені ним доводи, викладені в ній, не свідчать про наявність поважних причин, які не дозволили йому своєчасно оскаржити судове рішення.

Так, як вбачається із матеріалів провадження, вказаний розгляд справи неодноразово відкладався, в тому числі і за клопотаннями ОСОБА_2 .

Більше того, судом першої інстанції ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся судовими повістками про дату та час розгляду справи. Вказані судові повістки ОСОБА_1 отримував, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, із його власноручним підписом.

Із змісту оскарженої постанови вбачається, що дійсно 11.06.2020 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений завчасно належним чином.

Однак, твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не брав участі у судовому засіданні через те, що йому було повідомлено про те, що розгляд вказаної справи 11.06.2020 року не відбудеться по причині карантинних обмежень, а також те, що захисник ОСОБА_1 адвокат Куций О.С. подав заяву про розгляд справи без їхньої участі, хоча апелянт хотів безпосередньо брати участь у судовому засіданні справи з метою доведення своєї невинуватості, не заслуговують на увагу, виходячи із такого.

В матеріалах вказаної справи міститься заява захисника ОСОБА_1 адвоката Куцого О.С. про слухання справи у відсутності правопорушника. У вказаній заяві захисник зазначив, що у зв`язку із розглядом кримінальної справи, просив розгляд справи 11.06.2020 року проводити без нього та його підзахисного ОСОБА_1 участі, своєї вини у вчиненні зазначеного адмінправопорушення ОСОБА_1 не визнає, однак, якщо суд прийде до переконання про наявність вини підзахисного, то керуючись положенням ст. 38 КУпАП, просив закрити провадження у справі. Тобто адвокат Куций О.С. діяв в межах своїх адвокатських повноважень в інтересах свого підзахисного ОСОБА_1 , що підтверджується ордером про надання правової допомоги (а.с.32).

Крім того, згідно розписки, наявної в матеріалах справи ОСОБА_1 11.06.2020 року отримав вступну та резолютивну частину постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, що підтверджується його особистим підписом (а.с.98), і, був ознайомлений із встановленим законом строком на апеляційне оскарження судового рішення та порядком вступу у законну силу постанови судді першої інстанції, що спростовує його твердження, що цього ж дня його не було в приміщенні суду, а те, що у вказаній розписці підпис належить не йому, є також безпідставним, оскільки будь-яких доказів на це спростування він до суду на надав.

Окрім цього, в оскаржуваній постанові зазначено чітко, про те, що вона може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

За таких обставин, апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 був в повній мірі обізнаний про розгляд 11.06.2020 року справи щодо нього та з цього часу мав об`єктивну можливість поцікавитись про стан розгляду справи та її наслідки, а також при потребі звернутися із правовою допомогою до того чи іншого адвоката.

Так, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Правила регулювання строків для подання скарги повинні забезпечувати належне здійснення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності.

Вищевказана норма ч.2 ст.294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами. При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов тривалий строк і на даний час рішення суду набуло законної сили, враховуючи відсутність причин, якими б обґрунтовувались поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови судді, вважаю, що відсутні підстави для поновлення строку на її оскарження, а тому апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову судді з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати причини, які не дозволили своєчасно оскаржити постанову судді та надати докази поважності, через які був пропущений строк.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

З урахуванням викладеного, АС підлягає поверненню захиснику ОСОБА_1 адвокату Савчуку В.Р.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити захиснику ОСОБА_1 адвокату Савчуку В.Р. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 .

Повернути захиснику Савчуку В.Р. апеляційну скаргу з додатками.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк