Справа № 354/1131/21
Провадження № 3/354/862/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2021 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Остап`юк М.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції №1 (м.Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Королівства Саудівська Аравія, жителя ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків Суду не надано,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Яремчанського міського суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №244470 від 12.08.2021, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Згідно вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, у адмінпротоколі зазначено місце проживання ОСОБА_1 , без конкретизації міста, вулиці, номера будинку чи квартири.

Судом було повідомлено останнього про дату та час розгляду справи, шляхом розміщення судової повістки про виклик останнього на сайті Судової влади.

Однак, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Отже, останнього повідомити про дату та час розгляду справи за адресою місця його проживання - неможливо.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у своїй сукупності, приходжу до такого висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

За частиною третьою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений має щонайменше такі права, у тому числі, бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Однак, при складанні адмінпротоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності уповноваженим органом не доведено, що було дотримано вказаних вимог законодавства.

Зі змісту адмінпротоколу вбачається, що ОСОБА_1 є громадянином Королівства ОСОБА_3 . Докази того, що ОСОБА_1 розуміє українську мову у матеріалах справи відсутні.

З огляду на це, уповноважений орган не довів Суду факту дотримання прав особи, яка притягається до адмінвідповідальності, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, зокрема те, що останній розумів зрозумілою для нього мовою суть адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується, в чому він обвинувачується та яка за це передбачена відповідальність.

У зв`язку з тим, що у адмінпротоколі не вказана повна адреса місця проживання ОСОБА_1 , а вказана тільки країна його проживання - ОСОБА_4 , Суд позбавлений можливості повідомити останнього про дату та час розгляду справи, відібрати у нього пояснення, з`ясувати у нього, чи зрозуміла йому суть правопорушення, вислухавши його версію подій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом.

У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, які не були б отримані, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

З огляду на це, Суд не надає оцінку доказам, які містяться у матеріалах справи, оскільки визнання недопустимим доказом протокол про адмінправопорушення, який є первісним і основним доказом, має наслідком визнання і інших доказів недопустимими.

Таким чином, керуючись принципом презумпції невинуватості, Суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі, оскільки не доведено, що докази вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні отримані у законний спосіб з дотриманням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: М. В. Остап`юк