Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Хомича Р.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2021 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В

Оскаржуваною постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він о 18 год 40 хв 06 листопада 2020 року, керуючи автомобілем марки "БМВ"530D, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул.Ковельській, 8А в м.Луцьку, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій 16.02.2021 апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Посилається на те, що протокол відносно нього складений працівниками поліції з порушеннями, зокрема не було зазначено норму КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та пункту ПДР, який ним було порушено. Своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнає, оскільки не перебував в стані алкогольного сп`яніння, погоджувався пройти на місці огляд на стан алкогольного сп`яніння , однак висловив незгоду проходити огляд в медичному закладі. Вважає, що постанова судді не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Заслухавши пояснення адвоката Хомича Р.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив закрити провадження у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №156479 від 06.11.2020 (а.с.1), медичним висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.11.2020р., згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння (а.с.3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутні при складанні працівниками поліції адміністративного протоколу щодо ОСОБА_1 за керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмови на вимогу інспектора поліції пройти медичний огляд на факт вживання алкоголю (а.с.4), відео з боді камер поліцейських з місця події, де зафіксовано відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду (а.с.5 диск DVD-R).

Частково ствердив певні обставини в судовому засіданні місцевого суду захисник ОСОБА_1 - адвокат Хомич Р.В., який підтвердив в апеляційному суді, зокрема те, що 06.11.2020 ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння та не відмовлявся від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу, свою незгоду у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я висловив, у зв`язку з відсутністю підстав передбачених Інструкцією та спливом часу для проведення такого огляду.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що 06.11.2020 року в м. Луцьку на вул. Ковельській, 8А, мала місце дорожньо-транспортна пригода, одним із учасників якої був ОСОБА_1 , якому працівники поліції запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився. У зв`язку з цим дану особу було направлено на медичний огляд до КП "Волинський медичний центр терапії залежностей", де зафіксовано відмову від проходження ним медичного огляду.

Пояснення цього свідка об`єктивно стверджуються й відеозаписом з боді камер працівників поліції з місця події та відео з медичного закладу. Зокрема, з відеозапису вбачається як ОСОБА_1 відмовився проходити відповідний огляд, мотивуючи свою поведінку тим, що він не бажає цього робити. При цьому видно як працівник поліції, перебуваючи в медичному закладі КП "Волинський медичний огляд терапії залежностей", роз`яснюючи правопорушнику вимоги законодавства, неодноразово пропонував йому пройти огляд за допомогою спеціального технічного пристрою "Драгер" та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовився (а.с.5 диск DVD-R файл №..._ 00190, №. _00216 ).

Посилання ОСОБА_1 про те, що працівником поліції при складенні протоколу його дії не були кваліфіковані за жодною із статей КУпАП та не зазначено пункту ПДР, який було ним порушено, на думку суду, є безпідставними.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №156479 від 06.11.2020 вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність у ч.1 ст.130 КУпАП. Суд розцінює такі твердження правопорушника, як можливість уникнення від адміністративної відповідальності. Ці порушення на думку апеляційного суду не є суттєвими та такими, які тягнуть за собою скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення та в інших матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які дані про його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на думку апеляційного суду, не заслуговують на увагу.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №156479 від 06.11.2020, де в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та працівника поліції ОСОБА_4 апелянт відмовився від проходження огляду, про що свідчить його особистий підпис в протоколі.

Виходячи з диспозиції ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Тому відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є самостійною ознакою правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином доводи апелянта про те, що він не перебував в стані алкогольного сп?яніння не спростовують факту його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та не впливають на висновки судді місцевого суду.

Враховуючи наведене, місцевий суд прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати як відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто містять склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на вищенаведене підстав для закриття правопорушення у справі, як про це просить апелянт, суд не вбачає.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції в повному обсязі дотримався даних вимоги закону та обґрунтовано призначив ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, підстав для скасування постанови судді з мотивів викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 апеляційний суд не знаходить, а тому його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294, 295 КУпАП

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2021 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду П.П.Борсук