Справа № 138/3400/21
Провадження №:3/138/1599/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 року м.Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Ясінський Ю.А., розглянувши в приміщенні міськрайсуду матеріали, які надійшли з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українки, громадянина України, не працюючого, тел. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , за ч.1 ст.44-3 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №722188 від 20.11.2021 ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 20.11.2021 о 09 год. 35 хв., являючись пасажиром автобуса міжобласного сполучення «м.Могилів-Подільський-м.Київ», не мав негативного результату тестування на COVID-19 або документа, що підтверджує вакцинацію від COVID-19, чим порушив підпункт 22 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить довідка про доставку смс повідомлення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 4 частин третьої статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма ч.1 ст.44-3 КУпАП, носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення, має бути зазначено диспозицію вказаної частини статті та обов`язково повинно зазначено, яку конкретно заборону відповідного пункту нормативно-правового акту, яким встановлюються правила карантину, порушила особа, щодо якої складено протокол.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 інкримінується порушення вимогпп.22 п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236, який стосується виключно перевізників, а не пасажирів.

Відповідно до пп.22 п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», у разі встановлення "жовтого" рівня епідемічної небезпеки додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2-2 цієї постанови, забороняється: здійснення перевезень пасажирів авіаційним та залізничним транспортом у міжобласному та міжнародному сполученнях без наявності у них (крім осіб, які не досягли 18 років) негативного результату тестування на COVID-19 методом полімеразної ланцюгової реакції або експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-CoV-2, яке проведене не більш як за 72 години до дня поїздки; або документа, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації; або документа, що підтверджує отримання однієї дози дводозної вакцини; або міжнародного, внутрішнього сертифіката чи іноземного сертифіката, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою дводозної вакцини (жовті сертифікати) або однією дозою однодозної вакцини чи двома дозами дводозної вакцини (зелені сертифікати), які включені Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях, негативний результат тестування методом полімеразної ланцюгової реакції або одужання особи від зазначеної хвороби, чинність якого підтверджена за допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія).

Перевізник несе відповідальність за наявність у всіх пасажирів (крім осіб, які не досягли 18 років) документів, передбачених цим підпунктом.

Тобто, кваліфікація зазначена в адміністративному протоколі (а саме пп.22 п.3 постанови КМУ від 09.12.2020 №1236) не відповідає суті адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, суд вважає, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Інших належних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП, суду не надано, зокрема в протоколі не зазначенні свідки події, відсутні їх пояснення, а згідно відеозаписів, наданих поліцією, на одному файлі видно лише задню частину зупиненого автобусу без зазначення назви його маршруту, а на другому лише зафіксовано звернення поліцейського до пасажира про те, що він їде в автобусі міжобласного сполучення без відповідних документів, а тому щодо нього буде складено протокол, з чим той і сусідній пасажир не погоджуються, на чому запис припиняється.

За наведених вище обставин суд дійшов висновку, що оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №722188 від 20.11.2021 не може бути належним доказом вини, через невідповідність вимогам ст.256 КУпАП, а сам по собі відеозапис не доводить вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП , провадження у справі слід закрити у зв`язку з недоведеністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.44-3, п.1 ст.247, ст.251, 280, 284 ч.1 п.1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя Ю.А.Ясінський