ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/2287/20

16 березня 2021 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвоката Капака В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Держпраці в Івано-Фраківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пужники, Тлумацького району, жителя АДРЕСА_1 , працюючого директором КП «Надвірнаводоканал», раніше не притягався до адміністративної відповідальності, громадянина України,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 порушив вимоги законодавства про працю.

Правопорушення ним вчинено при наступних обставинах:

09-17.11.2020 управлінням Держпраці в Івано-Франківській області проведено інспекційне відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю, а саме КП «Надвірнаводоканал», юридична адреса: м. Надвірна, вул. Комунальна 3, Івано-Франківської області, директором якого працює ОСОБА_1 , в ході якого виявлено порушення вимог законодавства про працю, а саме: порушено вимоги п. 1 ч. 2 ст. 32 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV, так як виплата допомоги застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору, не здійснюється у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати; порушено вимоги абз. 1 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105 -XIV, так як відповідно до Порядку фінансування, страхувальник нараховує суми матеріального забезпечення та оформляє заяву розрахунок, яка повинна бути передана до відділення Фонду не пізніше 5 робочих днів з дати прийняття комісією рішення. Однак, адміністрацією КП «Надвірнаводоканал» документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, розглядаються з порушенням термінів розгляду.

Від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвоката Капака В.М. поступило письмове клопотання про закриття провадження по справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення без встановлення вини ОСОБА_1 .

Клопотання мотивує тим, що за змістом ст. 247 п. 7 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Вказана норма закону є прямою процесуальною перешкодою для будь-якого провадження у справах, де закінчився строк давності. Ця норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо обов`язкового встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, підтвердження чи спростування вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

У даному випадку поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення с взаємовиключними рішеннями і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється лише під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, якщо на час розгляду справи не закінчився строк давності.

Таким чином вина особи, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається за строком давності, що прямо вказано в ст. 247 п. 7 КУпАП.

Враховуючи наведене, а також те, що у даній справі на час її розгляду судом ще 17.02.2021 закінчився строк давності, встановлений ст. 38 КУпАП, в межах якого можливе судове провадження, то справа підлягає закриттю на підставі ст. 247 п. 7 КУпАП за строком давності без підтвердження чи спростування вини ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвокат Капак В.М. в судовому засіданні просив справу розглядати у відсутності ОСОБА_1 . Клопотання про закриття провадження по справі щодо ОСОБА_1 підтримав з підстав, зазначених в клопотанні.

За приписами ст.ст. 268, 277-2 КУпАП справу про адміністративне правопорушення може бути розглянуто у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не подав клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому від захисника поступило клопотання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , суддя прийшов до висновку, що дані матеріали можливо розглянути в його відсутність.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, оцінивши їх у сукупності, суддя дійшов наступних висновків.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, доводиться даними протоколу про адміністративне правопорушення № ІФ-12156-1671/АВ-ПТ1 від 17.11.2020 (а.с. 3-4); акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ІФ-12156-1671/АВ від 17.11.2020, згідно якого під час проведення заходу державного контролю встановлено порушення вимог законодавства про працю(а.с. 6-12), та іншими матеріалами адміністративної справи.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Як вбачається зі змісту протоколу, днем вчинення правопорушення є 17.11.2020. Таким чином, строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 закінчився 17.02.2021.

Враховуючи вище наведене, а також те, що строк притягнення до адміністративної відповідальності закінчився, суд вважає, що при таких обставинах ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, провадження по справі слід закрити.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП не сплачується.

Стосовно клопотання захисника про закриття провадження по справі без встановлення факту наявності чи відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами КУпАП прямо не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у випадку закриття провадження у справі.

Однак суд звертає увагу на те, що встановивши вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, законодавець не зробив будь-яких виключень щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, із чого необхідно зробити висновок про те, що виконання вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП (щодо змісту постанови) є обов`язковим і для цього виду постанов.

Із урахуванням наведеного та враховуючи відповідні положення ЦПК України та КАС України щодо обов`язковості висновків суду у справі про адміністративне правопорушення при розгляді цивільного чи адміністративного позову в частині висновків про те, чи мали місце певні дії (бездіяльність) та чи вчинені вони певною особою, виходячи із принципів верховенства права та однієї із засад судочинства, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 129 Конституції України, якою є забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про те, що визнання вини особи є обов`язковим при доведеності вчинення нею будь-якого адміністративного правопорушення, в тому числі, і у випадку закриття справи із нереабілітуючих підстав.

Аналіз диспозиції та санкції ч. 1 ст. 41 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що дане правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства, де визнання вини є обов`язковим відповідно до положень ст. 17, ч. 4 ст. 374 КПК України, п. 2 ч. 1 ст. 129 Конституції України.

Аналіз положень ст. 38 та п. 7 ст. 247 КУпАП дає підстави стверджувати те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення. При цьому суд звертає увагу і на те, що закриття справи із підстав, передбачених п. 7 ст. 247 КУпАП не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, наслідком чого була би відсутність підстав для визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене та враховуючи правову позицію ЄСПЛ у питанні порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про те, що закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за своєю суттю є закриттям справи із нереабілітуючих підстав, не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, що указує на необхідність визнання вини.

Тому в задоволенні клопотання захисника про закриття провадження по справі без встановлення факту наявності чи відсутності вини ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 40-1, 221, 245, 280, 283 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.