Справа № 263/9883/21
Провадження № 3/263/2949/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Соловйов Олег Леонідович, розглянувши матеріали, які надійшли з Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючої водієм КП «МТТУ», зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

16.07.2021 о 02:00год ОСОБА_1 , знаходячись за місцем мешкання в квартирі АДРЕСА_2 вчинила відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: висловлювалась нецензурною лайкою, вдарила в обличчя, чим спричинила шкоду психічному та фізичному здоров`ю, вчинивши правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, систематично уникаючи розгляду адміністративного протоколу протягом часу перебування матеріалів в суді. Так, судові засідання у серпні 2021 не відбулись через виїзд ОСОБА_1 за межі м.Маріуполя. 20.09.2021, ОСОБА_1 надано заяву про відкладення розгляду справи, через знаходження лікарняному, однак жодних медичних документів на підтвердження поважності не явки до суду, не надано. Сплив строків накладення адміністративного стягнення, встановленні ст.38 КУпАП зобов`язують суд, розглянути матеріал по суті. Звернення особи, що притягається до відповідальності, не містять, викладу правової позиції, тому судом приймаються до уваги пояснення інших учасників конфлікту, які були опитані працівниками поліції під час складення адміністративного матеріалу.

Так, опитана в якості потерпілої ОСОБА_2 показала, що є матір`ю ОСОБА_1 .. Остання, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, 16.07.2021 в нічний час, зайшла до спальні потерпілої та погрожуючи фізичної розправою забрала онук ОСОБА_3 2013р.н., та потім повернувшись завдала ударів по голові та тілу потерпілої. За викликом працівників поліції, залишила помешкання квартири.

В судове засідання потерпіла надала заяву, за змістом якою незважаючи, що з часу конфлікту минуло більше 2-х місяців, наполягала на притягнення доньки до відповідальності, стверджуючи, що систематичний характер домашнього насилля з боку останньої. На підтвердження своєї правової позиції, потерпіла надана виписний епікриз Центральної підстанції за змістом якого, 16.07.2021 потерпілій встановлено діагноз: множинні садна м`яких тканин голови.

Постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 05.06.2020 встановлена провина ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення 20.05.2020 домашнього насилля по відношенню до матері - ОСОБА_2 .

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У відповідності до положень ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

На підтвердження фактів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду надана заява та пояснення ОСОБА_2 , та терміновий заборонний припис стосовно кривдника, винесений на 10 діб.

З матеріалів справи та письмових доказів, досліджених у судовому засіданні, факт психологічного та фізичного насилля ОСОБА_1 над ОСОБА_2 знайшов свого підтвердження та доведений письмовими доказами наданими як в суді, так і зібраними працівниками поліції під час складання матеріалів.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають суду можливість прийти до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, висловлювання нецензурною лайкою на адресу потерпілої, погрози фізичною розправою є складовими домашнього насилля, відповідальність за яке передбачена диспозицією вказаної статті Закону.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, яке слід покласти на ОСОБА_1 , суд враховує обставини, які обтяжують чи пом`якшували відповідальність за адміністративне правопорушення. Так, в судовому засіданні беззаперечно було встановлено, що за фактами вчинення домашнього насилля в родині, відносно ОСОБА_1 неодноразово складались протоколи, судовий розгляд яких не утворює кваліфікуючої ознаки «повторність», разом з тим дає підстави стверджувати, що конфлікт в родині продовжує мати місце. Правопорушення вчинено відносно особи, яка є людиною похилого віку, за родинними відносинами приходиться матір`ю правопорушниці, що судом визначається обставиною, що обтяжує відповідальність за вчинене. ОСОБА_1 незважаючи на притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень, належних висновків для себе не робить, та припускає домашнє насилля відносно родичів повторно.

Таким чином, з метою виховання правопорушника і запобігання вчиненню нових правопорушень, прихожу до висновку про необхідність накладення на винну адміністративного стягнення у вигляді штрафу у максимальному розмірі передбаченому санкцією статті, оскільки саме таке покарання буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника, ступеню її провини.

Крім того враховуючи те, що судом вирішено накласти адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, згідно ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з нього слід стягнути судовий збір.

На підставі ч.1 ст. 173-2 КУпАП, керуючись ст. ст. 36, 40-1, 251, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 340 грн в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 454 грн.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів із дня її винесення.

Суддя О. Соловйов