ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/1174/21 Головуючий суддя І інстанції Зелінська І.В.
Апеляційне провадження № 33/818/1249/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника - Горлач А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Постановою встановлено, що 08.02.2021 о 01 годині 20 хвилин в м. Харкові по вул. Танкопія, 18/2 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mazda 6 державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, як порушення п. 2.5 Правил Дорожнього руху України.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2021 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відеозапис, який долучений до матеріалів справи, не є безперервним та складається з різних файлів з різною тривалістю. Апелянт також зазначає, що показання понятих є суперечливими, судом не встановлено усіх обставини у справі, які в своїй сукупності впливають на застосування адміністративного стягнення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції здійснювалися заходи щодо виклику свідка ОСОБА_2 та інспектора Приходька В.В. (арк. 53, 56, 58, 61, 64, 67-69), але останні в судове засідання не з`явилися.

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 пояснив, що свідок ОСОБА_2 є його рідним братом та він не може з`явитися до апеляційного суду у зв`язку з сімейними обставинами.

За таких обставин, суд вирішив провадити апеляційний розгляд без участі свідка ОСОБА_2 та інспектора Приходька В.В., з урахуванням доводів, які містяться в апеляційній скарзі, та наявних відомостей у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи ОСОБА_1 та захисника Горлач А.С., які підтримали апеляційну скаргу сторони захису в повному обсязі, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови за апеляційними доводами ОСОБА_1 та доводами сторони захисту, наданими під час апеляційного розгляду, судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на відомості протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №024909 від 08.02.2021 року (арк.3), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (арк.4), письмових пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (арк.5, 6) та наявного в матеріалах справи відеозапису (арк.9), а також на пояснення вищезазначених свідків, які безпосередньо надані ними в ході судового розгляду в суді першої інстанції.

Так, згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 08.02.2021 о 01 годині 20 хвилин в м. Харкові по вул. Танкопія, 18/2 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mazda 6 державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (арк.3).

Належить врахувати, що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що не надає будь-яких пояснень.

Поряд з цим, належить взяти до уваги й те, що цей протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії службової особи, що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 або його захисником, який був залучений ще на стадії судового розгляду в суді першої інстанції, не оскаржувалися, тобто останні не зверталися до суду адміністративної юрисдикції із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, з метою ініціювання службової перевірки , хоча мали для цього достатньо часу.

Відповідно до інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений вичерпний перелік ознак алкогольного сп`яніння, що узгоджується із тими ознаками, що були виявлені працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 , а тому апеляційний суд дійшов висновку, що дії працівників поліції під час складання протоколу відповідали вимогам цієї інструкції.

Будь-яких відомостей, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 , оскарження їх дій або бездіяльності згідно чинного законодавства України, а саме в порядку КАС України, а також до відповідних правоохоронних органів, матеріали справи не містять, а отже суб`єктивні твердження апелянта з цього приводу є необґрунтованими.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, крім протоколу, також підтверджується:

- відомостями письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які 08.02.2021 року були залучені поліцейськими в якості свідків та в своїх письмових поясненнях зазначили, що в їх присутності водій водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНЛ ХОР ОНД відмовився (арк.5, 6);

- поясненнями свідка ОСОБА_3 , який був допитаний в суді першої інстанції та пояснив, що в його присутності співробітники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння, від чого той відмовився. Направлення на медичний огляд при ньому водію не видавалося. Зауважив, що не пам`ятає, як поліцейські роз`яснювали права ОСОБА_1 ;

- поясненнями свідка ОСОБА_2 , допитаного в суді першої інстанції, згідно яких, він був свідком того, як ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, який йому був запропонований для проходження поліцейським. Також зазначив, що у ОСОБА_1 була невиразна мова та нечітка хода. Поліцейський роз`яснював права водію;

- відомостями відеозапису з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що поліцейський в присутності двох свідків пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння огляду у закладі охорони здоров`я КНЛ ХОР ОНД, але останній відмовився від проходження такого огляду (арк. 9);

- відомостями з бланку направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 08.02.2021 року до КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер», з якого вбачається, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (арк. 4).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції підтвердив той факт, що він був свідком подій, під час яких працівниками поліції були виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного чи алкогольного сп`яніння, точно вже не пам`ятає, та останній відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Він підписував протокол та свої письмові пояснення. Працівники поліції не примушували його чи ОСОБА_1 здійснювати будь-які дії.

Згідно п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.

Відповідно до п.4 Розділу І вищенаведеної Інструкції вбачається, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці;

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідність.

Поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає дійсності.

Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого останній відмовився.

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає істотних порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , а також порушення порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, така поведінка ОСОБА_1 вірно розцінена працівниками поліції, як фактична відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку .

З відомостей відеозапису з бодікамер працівників поліції, долученого до матеріалів справи, вбачається, що працівники поліції неодноразово повідомляли ОСОБА_1 причини його зупинки (відеозапис DSJX 302370_002370, починаючи з 01 год. 32 хв.), наявні у нього ознаки наркотичного сп`яніння, наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, роз`яснювали його процесуальні права (відеозапис DSJX 302370_002370, починаючи з 01 год. 44 хв.), але ОСОБА_1 в присутності двох свідків останній відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. На цьому відеозаписі також зафіксовано, що ОСОБА_1 не оспорював факт керування транспортним засобом (арк. 9), а тому апеляційна скарга в цій частині є необґрунтованою.

Крім того, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП вбачається, що огляд осіб на стан наркотичного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я, що узгоджується із вимогами п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що ними був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та в присутності двох свідків останній відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, про що складений відповідний протокол, що повністю відповідає вимогам вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що показання свідків є суперечливими, на думку суду є суб`єктивними, оскільки, враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських відомостей, у суду апеляційної інстанції взагалі відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення, а також пояснення свідків, які були відібрані під час його складання та безпосередньо в ході судового розгляду. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не протирічать один одному, що свідчить про їх об`єктивність. Тому, апеляційний суд не може погодитись з апеляційними доводами апелянта, оскільки в такий спосіб вбачається спроба ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що до матеріалів справи долучено компакт диск на якому міститься різні фрагменти відеозапису із нагрудної камери працівника поліції, які відрізняються за тривалістю та мають певні проміжки часу, що на думку апелянта свідчить про те, що працівники поліції під час проведення відеозйомки процедури складання адміністративного матеріалу, порушили принцип безперервності її застосування та , то суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки в даному випадку відеозапис не є єдиним доказом по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапису не викликає, оскільки на ньому відображено подію, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, твердження апелянта про незаконні дії працівників поліції також є необґрунтованими та суб`єктивними.

Крім того, суд зазначає, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Отже, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання ОСОБА_1 на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков