ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/821/107/21 Справа № 712/8625/20 Головуючий по першій інстанції Кончина О.І.
Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - Короля О.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Короля О.А. на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 01 жовтня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 137102 від 22.08.2020, ОСОБА_1 22.08.2020 о 01 год. 00 хв. в м.Черкаси по вул.Припортова, 83/1, керував автомобілем TOYOTA CAMRY д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає дійсності, почервоніння обличчя. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проходити відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 01 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 грн.40 коп.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, захисник ОСОБА_1 - Король О.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 01 жовтня 2020 року та закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі посилається на те, що повторне позбавлення права керування транспортними засобами є незаконним, оскільки ОСОБА_1 на момент винесення оскаржуваної постанови, не мав права такого спеціального права, як право керування транспортними засобами.

Зазначає, що час відмови від проходження огляду у протоколі взагалі не встановлений, оскільки, як вбачається із відеозапису з нагрудних камер, працівники поліції 22.08.2020 о 00 год. 50 хв. вже спілкувалися з ОСОБА_1 . Тобто, беззаперечними доказами встановлено, що ОСОБА_1 в інкримінований йому час, не керував транспортним засобом, а спілкувався з працівниками поліції.

Вказує, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, останній складено о 01 год. 50 хв., тоді як вбачається із відеозапису нагрудної камери поліцейського, свідки до складання протоколу були залучені лише о 02 год. 05 хв., а перша пропозиція пройти огляд ОСОБА_1 була озвучена о 02 год. 06 хв.

Також апелянт зазначає, що ОСОБА_1 під час складання протоколу не були роз`ясненні його права, що вбачається із відеозаписів. Крім того, ОСОБА_1 в жодне судове засідання не викликався.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку захисника ОСОБА_1 - Короля О.А. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію захисника ОСОБА_1 - Короля О.А. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 137102 від 22.08.2020, згідно якого, ОСОБА_1 22.08.2020 о 01 год. 00 хв. в м.Черкаси по вул.Припортова, 83/1, керував автомобілем TOYOTA CAMRY д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає дійсності, почервоніння обличчя. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проходити відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП;

- пояснень від 22.08.2020, отриманих від свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в КЗ «ЧОНД» та на приладі «Драгер»;

- рапорту інспектора взводу №2 роти №3 БУПП в Черкаській області, згідно якого, 22.08.2020 під час несення служби, за порушення ПДР було зупинено транспортний засіб TOYOTA CAMRY д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .Під час спілкування з водієм, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Водій відмовився назвати свої дані, а тому його доставлено до УВП для складання адміністративних матеріалів;

- інформації УПП в Черкаській області від 25.08.2020, згідно якої, постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 08.05.2020 на ОСОБА_1 накладено стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - Король О.А. посилається на те, що повторне позбавлення права керування транспортними засобами є незаконним, оскільки ОСОБА_1 на момент винесення оскаржуваної постанови, не мав права такого спеціального права, як право керування транспортними засобами.

Вважаю зазначені доводи апелянта неприйнятними, оскільки на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП санкція якої передбачає позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, тоді як санкція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки.

Неспроможними є доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 в інкримінований йому час, не керував транспортним засобом, а спілкувався з працівниками поліції, що вбачається із відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, так як під час розгляду апеляційної скарги адвокат Король О.А. не заперечував відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник Король О.А. також посилається на те, що ОСОБА_1 під час складання протоколу не були роз`ясненні його права.

Вважаю зазначені доводи такими, які не підлягають до задоволення, виходячи із вимог ст.256 КУпАП, згідно якої, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право подавати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Із матеріалів справи вбачається, що будь-які зауваження ОСОБА_1 щодо змісту протоколу, складеного відносно нього, відсутні. Яким також не надавалося ніяких пояснень та який взагалі відмовився від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Не підлягають до задоволення і доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 в жодне судове засідання місцевого суду не викликався, оскільки спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, а саме, судовими повістками про виклик до суду (а.с.9,10).

Крім того, у матеріалах справи є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в установленому законом порядку повідомлявся про дату, час і місце судового засідання (а.с.11).

Дослідивши вказані докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, відповідає санкції ч.2 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Соснівського районного суду м.Черкаси від 01 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить захисник ОСОБА_1 - Король О.А., - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 01 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Короля О.А., - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба