ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1270/21
провадження № 3/753/1190/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124, 122-4 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 :

28 листопада 2020 року о 18 годині 44 хвилин на вул. Харківське шосе, 178 в м. Києві в порушення п. 2.9 а) ПДР України ОСОБА_1 керував автомобілем «Лексус» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, у лікаря нарколога в КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», відповідно до висновку лікаря результат тесту становить 2,29 проміле.

Крім цього, 28 листопада2020 року о 18 годині 00 хвилин на вул. Харківське шосе, 174-б в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Лексус» д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п. 13.1, 2.10 а), 2.10 в) ПДР України не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Деу» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело механічних пошкоджень транспортних засобів та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, з місця ДТП зник.

Відносно ОСОБА_1 складено адміністративні протоколи за ч.1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП

11.02.2021 року ОСОБА_1 до суду не з`явився, надіслав клопотання та просив суд направити зазначені адміністративні протоколи для розгляду до Борзнянського районного суду Чернігівської області, оскільки в даний час він тимчасово проживає у своєї матері ОСОБА_2 , 1948 р.н у с. Красносільське Борзнянського району Чернігівської області та доглядає за нею, і не має змоги повернутися до м. Києва до 11.02.2021 року, просив без нього розгляд справи не проводити.

Вивчивши клопотання ОСОБА_1 в частині направлення адміністративних матеріалів відносно нього до Борзнянського районного суду Чернігівської області для розгляду по суті, суд приходить до висновку, що воно задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 тимчасово перебуває за місцем проживання своєї матері у с. Красносільське Борзнянського району Чернігівської області, а чинним КУпАП не передбачено розгляд справ за тимчасовим місцем перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому суд вважає за необхідне проводити розгляд справ відносно ОСОБА_1 за місцем вчинення адміністративних правопорушень.

Крім цього, суд вважає за можливе розглянути адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 124, 122-4 КУпАП у його відсутності, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 28.11.2020 року, а до суду матеріали надійшли 19.01.2021 року, майже через два місяці після вчинення, і у ОСОБА_1 було достатньо часу, щоб скористатися своїм правом та ознайомитися з матеріалами справи, надати свої пояснення щодо фактичних обставин вчинення інкримінованих йому адміністративних правопорушень або скористатися юридичною допомогою фахівця, проте останнім цього зроблено не було.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 268 КУпАП, відповідно до якої справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, не відносяться до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою та дозволяють суду розглянути справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне , всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до вимог п. 2.9.а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.) судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до вимог п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до вимог п. 2.10. а), в) ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди та не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Аналізуючи надані суду докази винуватості ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9 а), 13.1, 2.10 а), в) ПДР, суд приходить до висновку, що його винність повністю підтверджується дослідженими та перевіреними судом доказами, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 085624, № 085626, № 085625 від 28.11.2020 р. (а.с.1), висновком лікаря нарколога КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 28.11.2020 р., письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 , схемою ДТП та відеозаписом.

При вирішення питання накладення адміністративного стягнення суд враховує ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи обставини та характер скоєного, особу ОСОБА_1 , відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя