15.03.2021

Справа № 720/437/21
Провадження № 3/720/238/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2020 року поліцейським СРПП Сокирянського ВП в Чернівецькій області Бузурним О.Ю. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 ч.1 КУпАП у зв`язку із тим, що 30 грудня 2020 року близько 17 години 20 хвилин останній керуючи транспортним засобом по маршруту Чернівці - Могилів-Подільський, здійснював послуги з перевезення пасажирів, одна з яких ОСОБА_2 перебувала в салоні автомобіля без вдягнутого засобу індивідуального захисту, чим порушив вимоги підпункту 10 пункту 2 постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 30 грудня 2020 року близько 17 години 20 хвилин він дійсно надавав послуги з перевезення пасажирів та при наданні таких послуг проконтролював наявність одягнутих захисник масок пасажирами, також зазначив, що на момент руху всі пасажири були з одягнутими захисними масками та їх про таку необхідність неодноразово було попереджено. Вказав, що постійно контролювати дії пасажирів під час керування транспортним засобом фізично неможливо, оскільки постійне відволікання від керування пасажирським автобусом могло б привести до негативних наслідків. В подальшому працівниками поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Оскільки вказаний протокол складався у зв`язку із порушеннями встановлених правил карантину відносно нього без будь-яких на те законних підстав, просив суд провадження відносно нього закрити.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), відповідно до вимог ст.ст. 278, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ч.1 ст. 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, встановлених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно з постановою КМУ від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SFRS-CoV-2» (зі змінами та доповненнями), на усій території України встановлюється карантин до 31 грудня 2020 року.

Підпунктом 10 пункту 2 Постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на території України на період дії карантину забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно.

В обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення додано пояснення свідка ОСОБА_2 , яка зазначила, що фактично вона мала маску, яка була дещо приспущена.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 9 КУпАП обов`язковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумніві щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Тому за вказаних обставин, приймаючи до уваги, що пасажир ОСОБА_2 мала маску, яка була приспущена, факт вчинення правопорушення та його вину належними та допустимими доказами не доведено, а також те, що сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 слід тлумачити на його користь, вважаю, що викладені у протоколі обставини щодо вини ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку із чим провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, 44-3 ч.1, 247, 284КУпАП,-

Постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.