Провадження №3/592/2687/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Литовченко Олександр Володимирович, за участі захисника Лопаткіна О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 133744 від 10.10.2021 ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що 10.10.2021 о 01-43 годині в м. Суми по вул. Білопільський шлях біля буд.24, керував транспортним засобом ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження огляду на стан сп`яніння в встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Захисник Лопаткін О.В. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з грубим порушенням патрульною поліцією процедури складання протоколу. Так, у протоколі зазначені свідки, які нібито були присутні при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак на відео свідки відсутні. Також, ОСОБА_1 не було роз`яснено його права передбачені КУпАП та Конституцією України. На відео не зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Протокол складено з порушенням ч. 1, 2 ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує т/з, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, диспозиція якої є бланкетною, тобто відсилає до інших НПА чи підзаконних НПА, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, що кореспондується з вимогами п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, законодавцем наголошено на тому, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення вказаних дій (не виконання п. 2.5 ПДР), обов`язковою та необхідною умовою є відмова від проходження огляду у відповідності до встановленого порядку.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Порядок проведення огляду врегульований: ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103, якою затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок), та спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735 (далі-Інструкція).

А оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, проводиться у відповідності до розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 та вимог норм КУпАП. У розумінні ст.ст. 8, 256, 283 КУпАП розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Так згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Зокрема, п.6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853) передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Зазначений пункт Інструкції має імперативний характер і не допускає двозначного трактування.

До матеріалів додано диски з відеозаписом процедури складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . При перегляді відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Не вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений з його правами, передбаченими Конституцією України та КУпАП. Також на відео відсутні свідки які зазначені у протоколі.

Для виконання імперативних положень процесуальних норм законодавства України про адміністративні правопорушення щодо безпосереднього дослідження в судовому засіданні доказів, наданих уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення службовою особою національної поліції, з метою усунення існуючих протиріч у судові засідання у встановленому законом порядку неодноразово для допиту викликалися свідки, зазначені у протоколі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також командир роти УПП в Сумській області Зарва П.А., який складав протокол про адміністративне правопорушення, однак до Ковпаківського районного суду м. Суми вони так і не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили та жодних письмових пояснень не надали.

Досліджуючи під час судового розгляду письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на предмет їх достовірності та допустимості, суддя приходить до переконання, що ці пояснення не можна використати як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (рішення ЄСПЛ у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom), заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011) щодо три етапного аналізу письмових показань свідка), оскільки в судовому засіданні ідентифікувати осіб, ПІП та яких заначено у протоколі про адміністративне правопорушення та у письмових поясненнях на окремих аркушах, за відсутності будь-яких сторонніх осіб, крім працівників поліції та самого ОСОБА_1 на відеозаписах з реєстраторів поліцейських, перевірки їх непричетності до правоохоронних органів (зокрема, об`єктивність, неупередженість та безсторонність) виявилось неможливо, що призвело до відсутності достатніх урівноважуючих факторів, які повинні забезпечити належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійних процесуальних гарантій, які б компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона захисту через допустимість неперевірених доказів, а також була б забезпеченою загальна справедливість судового розгляду. При цьому необхідно зауважити, що з огляду на позицію сторони захисту, письмові пояснення свідків фактично є єдиними і вирішальними доказами для встановлення дотримання працівниками патрульної поліції встановленого законом порядку проведення огляду на стан сп`яніння/оформлення і фіксування відмови водія від проходження такого огляду.

Виходячи з усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 25.04.2013 у справі «Еркапіч проти Хорватії» (Erkapic v. Croatia), заява № 51198/08) з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п. 1 ст. 6 Конвенції, згідно якої «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції», суддя вважає, що позиція сторони захисту, висловлена у судовому засіданні має більше значення (пріоритет) для встановлення істини у справі, ніж письмові пояснення зазначених вище свідків.

Таким чином, враховуючи позицію сторони захисту, які наполягали на порушенні порядку огляду через те, що працівники поліції не залучили для огляду у якості свідків пересічних і незаінтересованих громадян, суддя позбавлений можливості достовірно встановити 1) чи дійсно письмові пояснення свідків відібрані працівниками поліції саме від тих свідків, які зазначені в даних поясненнях та протоколі про адміністративне правопорушення 2) чи були вони присутні під час пред`явлення вимоги ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому суддя був позбавлений можливості отримати показання за викладених вище обставин від особи, яка складала протокол про адміністративні правопорушення - командира роти УПП в Сумській області Зарви П.А., який неодноразово не з`являвся до суду на судові виклики, а відеозаписи з місця зупинки т/з також не дозволяють визначити присутність та ідентифікацію особи свідків, присутність яких є важливою умовою дотримання визначеної процедури огляду.

Необхідно зауважити, що порядок збору та процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених законом. Слід враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 133744 від 10.10.2021 є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ - акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху на всій території України (ст. 254, 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

З огляду на викладене, оцінюючи вказаний доказ з огляду на вимоги ст. 252 КУпАП, суддя приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 133744 від 10.10.2021 складений без дотримання вимог закону, а саме без наявності на те правової підстави - відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, суддя приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні цього правопорушення у судовому засіданні встановлено не було.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оскільки будь-яких інших доказів, які б з достовірністю підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено не було, а досліджені у справі докази не підтверджують його вину у вчиненні правопорушення, то вважаю за необхідне закрити відносно нього провадження в справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ст.130 ч. 1, 247 ч. 1 п. 1, 284 ч.1 п. 3 КУпАП, суддя,

постановив:

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Литовченко