Справа№409/1851/21
Пров.№3/409/443/21

П О С Т А Н О В А
29 вересня 2021 року смт Білокуракине
Суддя Білокуракинського районного суду Луганської області Максименко О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли зі Східного міжрегіонального управління державної служби України з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Білокуракине Луганської області, громадянки України, працюючої директором ПП «Редакція газети «Життя Білокуракинщини», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 , виданого 29.06.2021, орган видачі 4445, РНОКПП: НОМЕР_2 ,
за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративне правопорушення,
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнала, суду пояснила, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. За цивільно-правовим договором, укладеним між власником і фізичною особою, останній зобов`язується за винагороду виконувати для підприємства індивідуально визначену роботу. Основною ознакою, що відрізняє цивільно- правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, підрядник не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, що вказано у Договорах із гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. При цьому, за цивільно-правовим договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. У трудовій книжці запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами не робиться. Водночас відповідно до пункту «а» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон України «Про пенсійне забезпечення»), робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків зараховується до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію. Так, під час проведення заходу контролю інспектору були надані копії Актів виконаної роботи з гр. ОСОБА_2 , де чітко вказано, який саме обсяг роботи (тобто, результат) отримало підприємство (квадратний сантиметр друкованої площі) і за який виплачує винагороду Виконавцю відповідно до п. 3.2. Договору (порядок і розмір вартості виконання інформаційних робіт). Враховуючи те, що за період, винагорода, а отже і обсяг роботи щомісяця відрізняються (підстава - Акти виконаної роботи/наданих послуг) - характер цих відносин не постійний, тобто не може бути трудовим. А у громадянки ОСОБА_3 обсяг роботи, тобто квадратура приміщення для прибирання є незмінною (адміністративне приміщення редакції), чим і викликана однакова вартість виконаної роботи (підстава - Акти виконаної роботи/наданих послуг), але періодичність виконуваних робіт щомісяця різна. Також зазначає, що у штатному розписі ПП РГ «Життя Білокуракинщини» відсутня штатна одиниця прибиральника службових приміщень. Щодо гр. ОСОБА_2 , зазначає, що вона має серйозне захворювання - пухлину гліобластому, яка поширюється лімфатичною системою її організму, та другу групу інвалідності, тож за висновком медичної комісії та станом здоров`я вона не має фізичної можливості працювати штатним працівником. Хоча у 2017 році співпраця з гр. ОСОБА_2 розпочалася за трудовим договором на посаді «кореспондента», але у процесі роботи за станом здоров`я вона була вимушена обрати більш прийнятні для неї умови співпраці. Лікування гр. ОСОБА_2 триває і по сьогоднішній день. Слід наголосити, що прийом працівника на роботу здійснюється лише за заявою самої особи, тож, якщо така заява надійде від гр. ОСОБА_2 і за висновком лікарів їй буде дозволено працювати в штатному режимі, то підприємство готове розробити для неї гнучкий графік роботи з неповним робочим днем та пропорційною оплатою праці, передбаченої трудовим договором. Враховуючи Акт про результати проведення позапланового заходу державного контролю щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони праці № СМУ 1887/1109/АВ від 27 липня 2021 року, ПП РГ «Життя Білокуракинщини» було здійснено розірвання цивільно-правового договору із гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_2 , а виконання робіт та послуг, які надавали зазначені громадяни, були розподілені між штатними працівниками підприємства.
Також, ОСОБА_1 зазначила, що інспектор з`явилася лише один раз, назвала перелік документів потрібних для перевірки, ОСОБА_1 всі документи направляла поштою. Протокол про адміністративне правопорушення не складався у її присутності, його було складено інспектором та направлено на юридичну адресу ПП РГ «Життя Білокуракинщини» поштою, з яким ОСОБА_1 ознайомилася та один екземпляр повернула. Протокол було складено 27 липня 2021 року на ім`я ОСОБА_4 , та на той час, вона вже перебувала у шлюбі, який було зареєстровано 12 червня 2021 року та носила прізвище « ОСОБА_5 ». Тому, у зв`язку з вищезазначеним, просить суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні неї за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
До матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 долучила: копію свідоцтва про шлюб; копію паспорту та коду; копію висновку спеціаліста; копію епікризу; дві копії додаткових угод; три газети; копії двох цивільно-правових договорів.
Відповідно до частини 1 статті 21 Кодексу законів про працю України - трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Частина 3 статті 24 цього Кодексу - працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постанова Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413 «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» - установити, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів:
- засобами електронного зв`язку з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронних довірчих послуг;
- на паперових носіях разом з копією в електронній формі;
- на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.
Статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
В статті 280 КУпАП зазначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.
Судом встановлено, що в протоколі зафіксоване вчинення адміністративного правопорушення директором ПП РГ «Життя Білокуракинщини» за частиною 3 статті 41 КУпАП.
До протоколу інспектором праці додана копія акту інспекційного відвідування юридичної особи, копія припису про усунення виявлених порушень, копії договорів ЦПХ на виконання інформаційних робіт та актів виконаних робіт, наказів та повідомлень, копія пояснення ОСОБА_1 , копію направлення на проведення позапланового заходу контролю у формі інспекційного відвідування, копію відомості з ЄДРПОУ, копію витягу з реєстру платників єдиного податку.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, полягає, зокрема, у фактичному допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).
Згідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 255 КУпАП у даному випадку докази, що підтверджують скоєння зазначеного адміністративного правопорушення мають збирати уповноважені на те особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення не відображає в повній мірі його суть, оскільки з протоколу неможливо встановити час, з якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 працюють на підприємстві, їх посади та коло посадових обов`язків.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові КАС ВС від 06.02.2020 у справі № 0840/3690/18, основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.
Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору,не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.
З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.
Отже, суд вважає, що за даним протоколом за ч. 3 ст. 41 КУпАП відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки до протоколу не додано доказів, що дві особи були допущені до роботи без належного оформлення трудових відносин. Адже, копії договорів ЦПХ № 5 та № 6 та акти виконаних робіт свідчать про оформлення з двома фізичними особами цих договорів та підписання з ними цих актів.
Доказів про неналежне оформлення трудових відносин з цими особами інспектор праці не додала. Такими доказами могли би бути пояснення свідків, докази виплати вказаним в протоколі особам плати за виконану роботу, дотримання ними певного трудового розпорядку, виконання наказів керівника, тощо.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, у зв`язку з чим, на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю..
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О. Ю. Максименко