Справа № 199/1608/21
ПОСТАНОВА

іменем України

10.03.2021 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Воробйов В.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції місцем проживання зазначена адреса: АДРЕСА_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, повторно протягом року, скоїв аналогічне правопорушення.

Так, 16.02.2021 року о 10:10 годині в районі будинку №3 по пр.Слобожанському у м.Дніпро ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген», н/з НОМЕР_1 , у якого на лобовому склі була наявна тріщина в зоні дії склоочисника, що є порушенням п.31.1 Правил дорожнього руху України відповідно до п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010,

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнав та суду пояснив, що дійсно він, за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, місці та за часом, керував автомобілем «Фольксваген», н/з НОМЕР_1 , який мав на лобовому склі тріщину в зоні дії склоочисника. Але він вважає, що це не є порушенням, оскільки відповідно до Правил дорожнього руху України не заборонено керувати автомобілем з тріщинами на лобовому склі. Крім того, він виходив у рейс без будь яких заборон, обмежень з боку власника транспортного засобу компанії, де він працює. Визнає, що на протязі року його притягали до адміністративної відповідальності за інше порушення, а саме за те, що він керував транспортним засобом, що мав непрацюючу фару в режимі ближнього світла в темну пору доби. Просив провадження відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не зважаючи на не визнання вини ОСОБА_1 , вважаю, що його вина доведена повністю.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до приписів ч.1 ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до п.1.1 ПДР України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР України встановлює, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Диспозиція ч.4 ст.121 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою статті 121 КУпАП.

Так, відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі мерії ЕАВ №3281457 від 14.10.2020 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, а саме за те, що він керував транспортним засобом, що мав непрацюючу фару в режимі ближнього світла в темну пору доби, а тому його дії вірно кваліфіковані працівником поліції саме за ч.4 ст.121 КУпАП.

З фото-таблиці, яка міститься в матеріалах справи вбачається, що автомобіль «Фольксваген», н/з НОМЕР_1 , має на лобовому склі пошкодження у вигляді тріщини в зоні дії склоочисника, що у судовому засіданні не заперечував і ОСОБА_1 , як не заперечував, що саме він 16.02.2021 року керував вищевказаним транспортним засобом.

Посилання ОСОБА_1 , що відповідно до Правил дорожнього руху України не заборонено керувати автомобілем з тріщинами на добовому склі, не приймаю до уваги виходячи з наступного.

Ст.121 КУпАП є бланкетна норма права, тобто, вид норм права з точки зору рівня визначеності їх змісту. Диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки - для визначення ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Так, вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання колісних транспортних засобів встановлені ДСТУ 3649:2010.

Відповідно до п.1.1 ДСТУ 3649:2010 встановлено, що цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби (далі КТЗ) категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Стандарт не поширюється на КТЗ:

максимальна швидкість яких за конструкцією не перевищує 25 км/год;

призначені для виконання транспортних дій (зокрема технологічних) винятково поза

дорогами загального користування;

для спортивних змагань та військових цілей.

ОСОБА_1 уповноваженою посадовою особою УПП ставиться в вину порушення п.31.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Причому, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що на лобовому склі транспортного засобу була наявна тріщина в зоні дії склоочисника, що є порушенням п.31.1 Правил дорожнього руху України відповідно до п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010.

Відповідно до п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010 на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Виходячи з вищевикладеного вбачається, що наявність пошкоджень на лобовому склі автомобіля «Фольксваген», н/з НОМЕР_1 у вигляді тріщини в зоні дії склоочисника не відповідає вимогам п.31.1 ПДР України та п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010, а тому дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.4 ст.121 КУпАП.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 не заперечує факт наявності на лобовому склі в зоні склоочисників його автомобіля тріщини, однак, на його думку, це не являється правопорушенням.

Вважаю за необхідне зауважити, що в силу ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху та створювати безпечні умови для дорожнього руху, а отже, не знання Закону не може слугувати підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що ОСОБА_1 винен у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою статті 121 КУпАП.

Призначаючи вид покарання, враховую характер і міру громадської небезпеки скоєного, особу правопорушника, те, що ОСОБА_1 , свою провину не визнав, у скоєному не розкаявся, негативних або тяжких наслідків для інших фізичних чи юридичних осіб не настало, наявність відомостей про його притягнення до адміністративної відповідальності, тому вважаю за необхідне призначити йому адміністративне стягнення у вигляді з позбавлення права керування всіма видами транспортним засобів строком на 3 місяці.

На підставі ст. 40-1 КУпАП ОСОБА_1 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортним засобів строком на 3 (три) місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 гривень 00 копійок судового збору

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.Л.Воробйов