Справа №303/6285/21
№3/303/3122/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Камінський С.Е.,

з участю : особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Мельник П.О.,

розглянувши справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 363540 від 29.07.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 29.07.2021 року о 01 год. 03 хв. в м.Мукачево, вул.Миру, біля буд.151, керував транспортним засобом марки «BMW 525», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, факт відмови зафіксовано на боді камеру.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що 28 липня 2021 року йому необхідно було поїхати в особистих справах у м.Мукачево. Оскільки у той час він вжив алкогольний напій, він попросив свого знайомого ОСОБА_2 щоб він на його ( ОСОБА_1 ) автомобілі відвіз його в м.Мукачево. По вул.Миру в м.Мукачеві біля магазину «Фокстрот» вже в 01 год. 29 липня 2021 року, його автомобіль під керуванням ОСОБА_2 без причини зупинили працівники поліції, запідозрили, що ОСОБА_2 знаходиться у стані сп`яніння і відвезли його для проходження медичного освідчення в лікарню. Інший екіпаж поліції залишився неподалік його нерухомого автомобіля. У той час він ( ОСОБА_1 ) знаходився на передньому пасажирському сидінні свого автомобіля, йому необхідно було підзарядити свій мобільний телефон, з цією метою він, не заводячи двигун автомобіля, повернув ключ запалювання, його автомобіль має таку конструкцію, що при цьому вмикаються також зовнішні світлові прилади. Побачивши це, працівник поліції підійшов до автомобіля, постукав у вікно і звинуватив його у тому, що він хотів поїхати. Він повідомив працівників поліції, що він двигун автомобіля не заводив і не керував ним, тому немає необхідності проходити йому такий медогляд, тим більше, що він не заперечував факт вживання алкоголю. У той час на місце вже привезли і ОСОБА_2 , який виявився тверезим. Однак, працівники поліції повели себе упереджено відносно нього і стали незаконно вимагати пройти медичний огляд на стан сп`яніння, виконувати цю явно незаконну вимогу він відмовився.

Захисник зазначив, що його підзахисний ОСОБА_1 у день і час, зазначений у протоколі не керував автомобілем, а керував ним ОСОБА_2 , який був освідчений у лікарні і виявився тверезим.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що у той день - 28 липня 2021 року його товариш ОСОБА_1 , оскільки він перед цим вжив алкогольний напій, попросив його відвезти у особистих справах з с. Лецовиця у м.Мукачево. Він погодився і на автомобілі ОСОБА_1 відвіз його в

- 2 -

м.Мукачево, вже після півночі на 29 липня 2021 року їхній автомобіль зупинили працівники патрульної поліції біля магазину «Фокстрот». Вони запідозрили його, як водія, у тому, що він знаходився у стані алкогольного сп`яніння, він поїхав на патрульному автомобілі до лікарні, а ОСОБА_1 став чекати його в автомобілі. Коли він пройшов медичне освідчення і виявився тверезим, повернувся з лікарні, то працівники поліції стали звинувачувати ОСОБА_1 , що він керував автомобілем. Вважає, що за час його відсутності ОСОБА_1 не міг керувати автомобілем, оскільки спеціально для цього він попросив його (свідка) його у той день возити.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, доводи захисника, дослідивши письмові докази, переглянувши відеозапис, суд прийшов до наступного.

У відповідності до вимог статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно вимог частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до вимог частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до вимог ч.1 ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), вона визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

Переглядом відеозапису встановлено, що там видно транспортний засіб, який перебуває

- 2 -

у нерухомому стані, що повністю узгоджується з поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 .

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відсутні достатні, належні та переконливі докази того, що він саме керував транспортним засобом, а не лише знаходився у ньому в якості пасажира. Тобто, недоведеним є те, що у вказані у протоколі день і час він був водієм у розумінні Кодексу України про адміністративні правопорушення та Правил дорожнього руху України.

За приписами ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст.1 цього Кодексу) та ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними, достовірними і достатніми доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, повно, всебічно і об`єктивно проаналізувавши наявні у справі докази, суддя прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є недоведеною, тому справу необхідно закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247 п.1, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити в зв`язку з зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.Е. Камінський