Справа № 273/1938/21
Провадження № 3/273/1678/21
ПОСТАНОВА

іменем України

27 вересня 2021 року суддя Баранівського районного суду Житомирської області Васильчук О. В. , розглянувши матеріал, який надійшов від Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

До Баранівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення з додатками відносно ОСОБА_1 .

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №001822, ОСОБА_1 21.08.2021 року о 02.45 год. в селі Стара Гута Новоград-Волинського району керувала мопедом Honda DIO, б/н в стані алкогольного сп`яніння в результаті чого порушила вимоги п 2.9 «а» ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину заперечувала та зазначила, що вона разом із подругами св`яткували 19 серпня 2021 року святкувала річницю весілля батьків. Після цього, вона зателефонувала брату та попросила приїхати її забрати, на що останній погодився. Чекаючи обабіч дороги, вона сіла на скутер, в цей момент під`їхав патрульний автомобіль, з нього вийшли поліцейські та попросили її пройти огляд на стан сп`яніння. На вимогу працівників поліції вона погодилася, так як транспортним засобом не керувала. Більш того, з працівниками поліції не сперечалася, так як взагалі не могла й подумати, що останні складуть протокол про адміністративне правопорушення щодо неї за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що відповідає приписам ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином з метою встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП суддею досліджено наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №001822 (а.с. 2), роздруківка результатів тестування на алкоголь приладом «Драгер» (а.с. 5), акт огляду на стан сп`яніння (а.с. 4), відеоматеріали (а.с. 7).

Дослідивши матеріали справи суддя приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передаченим статтями 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на органи поліції.

Не зважаючи на викладене, жоден наданий суду доказ не підтверджує вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Так, з дослідженого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 дійсно 21.08.2021 о 02.45 год перебувала у стані сп`яніння. Однак даний відеозапис не підтверджує саме факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 (а.с.7)

Більш того, години зазначені на відеозаписі не співпадають з годинами вказаними в протоколі про адміністративне правопорушення. Так, на відеозаписі зазначено 8 год 23 хв, натомість в протоколі про адміністративне правопорушення вказано 02 год 45 хв.

За вказаних обставин, досліджений судом відеозапис є неналежним доказом.

Крім того, суд вважає таким, що акт огляду на стан сп`яніння, як і сам результат тестування на алкоголь приладом "Драгер", за відсутності інших доказів також не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп`яніння (а.с. 4,5).

При цьому, суд звертає увагу на постанову про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч 5, 6 ст 121, ч 2, 1 ст 126 КУпАП, складену 21.08.2021, на яку поліцейський посилається, як на доказ вчиненого порушення.

Однак, на думку суду, сплата штрафу та підпис особи у вказаній постанові не вказує на визнання вини, та не може бути достатнім доказом для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч 1 ст 130 КУпАП, за відсутності інших доказів.

Така позиція судді узгоджується із рішенням Верховного Суду від 22 липня 2019 року № 757/2757/16-а.

Об`єктивною стороною правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, з викладеного вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин суд немає змоги на підставі одного лиш протоколу про адміністративне правопорушення притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою уст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Співставивши наявні матеріали справи, зважаючи на те, що ОСОБА_1 своєї провини не визнала, а в матеріалах справи відсутні достатні докази для встановлення її вини, суд дійшов до висновку про обґрунтованість закриття провадження у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 247 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом десяти днів з часу її винесення.

Суддя: О.В. Васильчук