Справа №453/1364/21
Провадження №3/443/845/21
ПОСТАНОВА

іменем України

23 грудня 2021 рокусуддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., при секретарі Кушнір М.І., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кусь Ю.О., прокурора Гнатіва В.Й., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої на посади судді Сколівського районного суду Львівської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №47-01/196/21 від 31.08.2021, ОСОБА_1 , будучи суддею Сколівського районного суду Львівської області, відповідно до п.п. «ґ» п.1 ч.1 ст.3, Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч.4 ст.52 вказаного Закону, несвоєчасно повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, зокрема про набуття нею права власності на транспортний засіб TOYOTA RAV4, номер кузова НОМЕР_1 , вартістю 588 313 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 факт вчинення нею адміністративного правопорушення заперечила з підстав, викладених у письмових поясненнях та у клопотанні про закриття провадження у справі.

Захисник під час розгляду справи надав пояснення аналогічні доводам, викладеним у письмових поясненнях.

Прокурор в судовому засіданні протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП підтримав, просив притягнути останню до адміністративної відповідальності.

Заслухавши думку особи стосовно якої складений протокол, її захисника та прокурора, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

Склад правопорушення - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно небезпечне діяння як конкретне правопорушення. Кожний склад правопорушення обов`язково складається з таких елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу правопорушення, що виключає відповідальність особи.

Вина це є психічне ставлення особи в формі умислу або необережності до своїх дій і їх наслідків. Вина це обов`язкова умова адміністративної відповідальності.

Положеннями ст.10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Умисел - це відношення пізнавальної можливості і волі суб`єкта до вчиненого ним діяння. Його обов`язкові елементи, це повне усвідомлення протиправності скоєного діяння в його юридичних і соціально-побутових особливостях, передбачення антигромадських результатів свого діяння (бездіяльності), бажання або усвідомлене допущення настання вказаних наслідків.

Таким чином, КУпАП визначає, що адміністративне правопорушення по своїм суб`єктивним властивостям - діяння чи бездіяльність, вчинені з певною ціллю і з певних мотивів. Ці органічно пов`язані між собою, взаємозалежні форми психічної активності створюють зміст суб`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.172-6 КУпАП адміністративна відповідальність настає за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезедента або про суттєві зміни у майновому стані.

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Так, примітка до ст.172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, в якому передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України « Про запобіганню корупції » корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Цією ж нормою також визначено термін «корупційне правопорушення » - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містять ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП, виявляється у формі несвоєчасного подання або неподання повідомлення про суттєві зміни у майновому станів.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала умисел, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Умисел при виконанні формальних складів правопорушення полягає в усвідомленні протиправності дій і у навмисності протиправного поводження.

Крім того, згідно з п.2 роз`яснень Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також, на умисну форму вини, і наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 (справа №1-27/2010).

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України « Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.

Інтелектуальний момент прямого умислу полягає в усвідомленні особою суспільно небезпечного характеру свого діяння та в передбаченні його суспільно небезпечних наслідків.

Усвідомлення означає не лише розуміння фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу конкретного діяння, а й певне розуміння його суспільної небезпеки. Здебільшого наявність усвідомлення винним суспільної небезпеки свого діяння є очевидною, про що мають свідчити фактичні обставини конкретної справи. Якщо особа не усвідомлює суспільно небезпечний характер своїх дій чи бездіяльності, це може свідчити про її неосудність або про відсутність умислу.

Передбачення - це розумове уявлення особи про результати своєї дії (бездіяльності). При вчиненні порушення винний усвідомлює зміст конкретних наслідків свого діяння, їх суспільно небезпечний характер (шкоду, яка буде заподіяна об`єктам посягання), а також неминучість або можливість настання таких наслідків. Отже, передбаченням винного охоплюється в загальних рисах і причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Вольовий момент прямого умислу характеризується бажанням настання суспільно небезпечних наслідків. Під бажанням розуміють прагнення досягти конкретного результату, що передбачає свідому і цілеспрямовану діяльність особи. Бажання - це воля, спрямована на досягнення чітко визначеної мети.

Таким чином, для притягнення особи до відповідальності має бути встановлено і доведено, що особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, знала про обов`язок повідомляти про суттєві зміни у майновому стані, передбачений ч.4 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», про строк такого повідомлення, проте усвідомлено з будь-яких мотивів вирішила не повідомляти і умисно не повідомляла.

Стаття 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначає, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема судді.

Відповідно до примітки до ст.56 Закону України «Про запобігання корупції» посада судді відноситься до посад, яка передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища.

Разом з тим суд приймає до уваги, що рішенням Конституційного Суду України від 27.10.2020 року №13-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є незаконними) норми частини 2 статті 52 ЗУ «Про запобігання корупції», чим скасовано обов`язок суб`єктів декларування подавати повідомлення про суттєві змінив майновому стані та, як наслідок, відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, в період з 27.10.2020 по 29.12.2020 обов`язок повідомлення суб`єктами декларування Національного агенства з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані був відсутній.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо відновлення інституційного механізму запобігання корупції №1079-ІХ від 15.12.2020, який вступив в силу 30.12.2020, статтю 52 Закону України «Про запобігання корупції» доповнено частиною четвертою, якою відновлено обов`язок подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Так, відповідно до ч. 4 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку зобов`язаний повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

ОСОБА_1 призначена на посаду судді Сколівського районного суду Львівської області відповідно до Указу Президента України від 14.01.2020 №7/2020 «Про призначення суддів» та Наказу голови Сколівського районного суду Львівської області від 16.01.2020 №1/К з 14.01.2020 року.

Як видно з матеріалів справи, а саме копії договору купівлі-продажу 4645/2020/2366087 транспортного засобу від 30.12.2020, ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 транспортний засіб TOYOTA RAV4, номер кузова НОМЕР_1 , вартістю 588 313 грн.. Згідно п.2.2 Договору, право власності на транспортний засіб переходить до покупця з моменту підписання даного договору.

З копії інформаційного листа №5 від 13.01.2021 щодо подання повідомлень про суттєві зміни у майновому стані видно, що з таким ОСОБА_1 була ознайомлена 20.01.2021, про що остання розписалась на такому.

Того ж дня, а саме 20.01.2021 о 14.34 год. ОСОБА_1 було подано повідомлення про суттєві зміни у майновому стані (придбання рухомого майна), що підтверджується копією вказаного повідомлення та послідовністю дій користувача. Тобто, остання не зволікала з подачею повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а навпаки вживала усіх можливих заходів для подачі такого повідомлення в належний строк, тобто діяла добросовісно та не збиралася приховувати свій майновий стан.

Вказане свідчить про відсутність у неї умислу на несвоєчасне подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

У письмових поясненнях від 13.09.2021 до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомляла про вищенаведені обставини та про відсутність умисної форми вини у зазначеному діянні.

Крім того, супровідним листом №01/372/2021 від 10.08.2021 Сколівським районним судом Львівської області було скеровано на адресу НАЗК копію інформаційного листа №5 від 13.01.2021 щодо подання повідомлень про суттєві зміни у майновому стані з розпорядження голови суду на такому про необхідність ознайомлення суддів від 20.01.2021 та підписом ОСОБА_1 про ознайомлення від 20.01.2021.

Одночасно суд звертає увагу на те, що рішенням зборів суддів Сколівського районного суду Львівської області №13 від 20.09.2021 висловлено недовіру керівнику апарату Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_3 з підстави неналежного організаційного забезпечення діяльності суду та суддів, оскільки внаслідок незабезпечення своєчасності доведення працівником апарату суду до відома суддів інформаційного листа №32 щодо змін антикорупційного законодавства, суддею ОСОБА_1 було несвоєчасно подано повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Також, наказом в.о. керівника апарату Сколівського районного суду Львівської області Чад М.М. від 22.09.2021 притягнуто до дисциплінарної відповідальності головного спеціаліста (з інформаційних технологій) ОСОБА_4 на тій підставі, що він не зареєстрував лист №32, який надійшов 30.12.2020 з ТУ ДСА у Львівській області щодо змін антикорупційного законодавства, в результаті чого судді та працівники суду не були ознайомлені з таким листом, а саме з тим, що з 30.12.2020 діє положення про необхідність подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.ст.251,252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отож, з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що надані до суду матеріали та встановлені під час розгляду справи обставини свідчать про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, що в свою чергу свідчить про відсутність однієї із складових його елементів, а саме суб`єктивної сторони, а отже і складу адміністративного правопорушення в цілому.

Одночасно, матеріали справи не містять та прокурором у судовому засіданні не надано доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 , не подавши повідомлення про суттєві зміни майнового стану у встановлений 10-денний строк, у даному випадку, мала умисел, спрямований на порушення вимог фінансового контролю чи переслідувала будь-який корупційний інтерес.

Крім того, суд відхиляє доводи захисника щодо порушення порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки такий регламентовано ст.257-1 КУпАП, відповідно до положень якої протокол про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ст.172-6 КУпАП складається у трьох примірниках, два з яких надсилаються рекомендованим поштовим відправленням із повідомленням про вручення судді, який притягається до адміністративної відповідальності, для ознайомлення, надання пояснень, зауважень та підписання. Один примірник підписаного або непідписаного протоколу разом з поясненнями, зауваженнями щодо змісту протоколу, мотивами своєї відмови від його підписання, протягом семи робочих днів з дня його отримання, суддя надсилає до Національного агентства з питань запобігання корупції рекомендованим поштовим відправленням. Другий примірник протоколу залишається судді. Суддя, має право протягом семи робочих днів з дати отримання протоколу повернути примірник протоколу про адміністративне правопорушення та надати пояснення щодо обставин, що можуть свідчити про вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-6 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 176-2, 247, 248, 249, 251, 268, 283-285 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.І. Сливка