Провадження № 33/4820/486/21
Справа № 689/879/21 Головуючий в 1-й інстанції Мазурчак В. М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Бачук К.О., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Бондаря В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бондаря В.Б. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23 червня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з нього на користь держави 454 грн судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 14 травня 2021 року о 21 год 42 хв у с. Кадиївка Хмельницького (раніше Ярмолинецького) району на вул. Польова, 1, керував автомобілем ЗАЗ 1121, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

Своїм діями ОСОБА_1 порушив підпункт а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за №1306. Відповідно до цієї норми водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 учинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення за такими ознаками диспозиції цієї статті: керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник Бондар В.Б. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просив постанову Ярмолинецького районного суду від 23 червня 2021 року скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити.

Уважав постанову суду незаконною, в якій порушено норми матеріального та процесуального права.

Зазначав, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення.

Звертав увагу суду на те, що працівниками поліції порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Судом це порушення не взято до уваги, а протокол про адміністративне правопорушення не відображає всіх обставин справи та не відповідає вимогам КУпАП.

Крім того, згідно з ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог, вважається недійсним.

Отже, на думку апелянта, суд розглянув справу без дотримання принципу законності та повного і всебічного розгляду, не з`ясувавши всіх обставин, що і призвело до прийняття протизаконного рішення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Бондаря В.Д. на підтримання доводів, викладених у апеляційній скарзі, приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Обставини вчиненого ОСОБА_1 порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджуються:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії АББ №163282 від 14 травня 2021 року. Протокол містить чотири підписи ОСОБА_1 у стрічках про ознайомлення з датою та часом розгляду справи Ярмолинецьким районним судом, про вилучення посвідчення водія, про видачу тимчасового посвідчення та у стрічці «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності»;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який містить підпис ОСОБА_1 у стрічці після слів «Результати огляду на стан сп`яніння: позитивна 2,85 ‰. З результатом згоден ОСОБА_1 »;

- результатом тесту газоаналізатора Drager Alcotest 6810, відповідно до якого зафіксовано стан сп`яніння 2,85 ‰;

- відеозаписом з місця події, на якому зафіксовано факт керування, зупинки та продування газоаналізатора Drager Alcotest 6810, покази газоаналізатора на моніторі, що становили 2,85 ‰. З відео вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, після його зупинки з власної ініціативи першим запропонував працівникам поліції, щоб він пройшов огляд на стан сп`яніння у спосіб продування газоаналізатора. Оглянувши на моніторі газоаналізатора результат тесту, а саме, 2,85 ‰, ОСОБА_1 відреагував здивуванням. При цьому не висловив незгоди, не повідомив працівникам поліції про підвищену кислотність, не вимагав пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі тощо. Після цього працівник поліції повідомив, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

Дії ОСОБА_1 обґрунтовано кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП як керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стосовно доводів апелянта щодо порушення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.

При перегляді справи про адміністративне правопорушення в суді апеляційної інстанції не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Тому, на переконання апеляційного суду, з наданих суду матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції дотримано вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненому правопорушенні слід визнати його намаганням ухилитися від відповідальності за вчинені дії.

При перегляді справи про адміністративне правопорушення встановлено, що місцевий суд дав належну і ретельну оцінку вказаним доказам, дійшов обґрунтованого та вмотивованого висновку, що ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів ОСОБА_1 не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Обставини, які б виключали провадження у справі, відповідно до ст.247 КУпАП відсутні.

Необґрунтованими є твердження про те, що місцевий суд розглянув справу без належного та обґрунтованого з`ясування всіх обставин.

Указані доводи спростовані зібраними та дослідженими доказами у справі, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку.

Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних, допустимих та достовірних доказах.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння останнього, не встановлено.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження, ОСОБА_1 не надано.

Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката Бондаря В.Б. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у справі не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23 червня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Бондаря В.Б. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду М.С. Матущак