ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/819/409/21 Головуючий в 1 інстанції: Рабцева М.С.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2021 року

Суддя Херсонського апеляційного суду Гемма Ю.М.,

за участю захисника Найченка О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника Найченка О.Є. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 14 вересня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 визнано виним в тому, що він 01.07.2021 року о 09.11 год. в м. Херсоні, по вул. Пестеля 5, керував транспортним засобом «MAZDA 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під час безперервної відеофіксації на нагрудні камери та в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Найченка О.Є. в інтересах ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи через порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт, посилаючись на зміст положень ст. 7, 245, 251, 255, 266, 294, 280 КУпАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.9 Конституції України, практику ЄСПЛ, наголошує про порушення права ОСОБА_1 на захист під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього, оскільки він зазначав, що бажає мати адвоката. Крім того, жодними доказами не підтверджено роз`яснення ОСОБА_1 процедури проходження огляду на стан сп`яніння. Зауважує про те, що судом першої інстанції не було безпосередньо допитано свідків, а тому їх письмові пояснення не могли бути прийняті до уваги.

Просить допитати свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , поліцейського ОСОБА_4 Скасувати постанову суду та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про його обов`язкову участь в апеляційному розгляді, не надходило.

Заслухавши пояснення захисника Найченко О.Є. в інтересах ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, який підтримав свої апеляційні вимоги, просив їх задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції дотримано вищевказаних вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а така само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до розділу 1 п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 р. за N1413/27858, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.2 Інструкції - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із п.6 цієї Інструкції - огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Зазначені вище вимоги закону як поліцейськими під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , так і судом першої інстанції під час встановлення фактичних обставин справи, дотримано в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.07.2021 року о 09.11 год., ОСОБА_1 в м. Херсоні, по вул. Пестеля 5, керував транспортним засобом «MAZDA 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під час безперервної відео фіксації на нагрудні камери та в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Зазначені обставини, за яких ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, підтверджуються такими доказами.

Зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №270806 від 01.07.2021, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода, порушення координації рухів, а також засвідчено факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, направленням на огляд водія транспортним засобом з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.07.2021 року. (а.с..5, 7)

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які на місці складання протоколу пояснили, що їх було запрошено в якості свідків та у їх присутності працівниками поліції запропоновано водію ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Мазда 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або в найближчому медичному закладі, від якого він відмовився. (а.с..8, 9)

Відео-файлами з нагрудних відео-реєстраторів поліцейських, з яких випливає, що представниками поліції зупинено автомобіль «Мазда 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з водійського місця якого вийшов ОСОБА_1 .. В присутності двох свідків водію пропонують пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» або проїхати до медичного закладу, від якого він відмовився.

Відомостями, які містяться у рапорті інспектора поліції ОСОБА_4, про те, що в ході патрулювання було виявлено автомобіль Мазда 3, держномер НОМЕР_1 , щодо якого було повідомлено інформацію про причетність водія до адміністративного правопорушення. Бачили як водій автомобіля здійснював паркування транспортного засобу, під час якого наїхав на бордюр. В ході спілкування з водієм у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Оскільки водій відмовлявся пред`являти жодні документи, особу було встановлено за допомогою ІПНП. В присутності двох свідків водію було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки або проїхати до медичного закладу, від якого він відмовився. (а.с.10)

Отже у працівників поліції були законні підстави вимагати від водія ОСОБА_1 пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, від якого він відмовився, та для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

При складанні протоколу ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, але він відмовився надати пояснення по суті правопорушення, будь-яких зауважень щодо змісту протоколу від нього не надходило, тобто він реалізував своє право на захист.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотримання вимог ст.254, 256 КУпАП.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що він не був згоден з діями працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, а також про оскарження ним таких дій у встановленому законом порядку.

Тому доводи апелянта про те, що поліцейськими були порушені його процесуальні права, слід визнати такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

На підставі оцінки наведених вище доказів, суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Даними, що містяться в матеріалах справи, підтверджено той факт, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як безпосередньо на місці зупинки його транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Суперечать вимогам ст.268, 271 КУпАП доводи апелянта про порушення права ОСОБА_1 на захист під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього через незабезпечення присутності захисника за його бажанням, оскільки відповідно до вимог ст.268 КУпАП працівники поліції зобов`язані роз`яснити особі її право користуватися юридичною допомогою захисника при розгляді справи, чинним КУпАП не передбачено обов`язок працівників поліції забезпечувати участь адвоката безпосередньо під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як убачається зі змісту договору про надання правової допомоги №78, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Найченком О.Є. 28.07.2021, ОСОБА_1 реалізував своє право на захист після направлення матеріалів справи на розгляд до суду, а тому доводи захисника про порушення права ОСОБА_1 на захист слід визнати безпідставними.(а.с.16-17)

Не відповідають змісту наявних у справі доказів доводи апелянта про те, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 процедуру проходження огляду на стан сп`яніння, такі аргументи прямо суперечать змісту відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, що встановлено під час перевірки матеріалів справи.

Позбавлені правових підстав доводи захисника про те, що письмові пояснення свідків, які не були безпосередньо допитані судом першої інстанції, є недопустимими доказами у справі.

За змістом вимог ст.251 КУпАП пояснення свідків є одним із джерел доказів, імперативної вимоги щодо безпосереднього допиту свідків у справах про адміністративні правопорушення КУпАП не встановлено.

Як убачається зі змісту матеріалів справи, ні ОСОБА_1 , ні його захисник Найченко О.Є. не подавали до суду клопотання про допит свідків у судовому засіданні.

Захисником Найченком О.Є. в апеляційній скарзі не наведено обґрунтувань, як б вказували на те, що вказані письмові пояснення свідків у справі судом першої інстанції досліджені неповністю або з порушеннями, яким не було дано належної оцінки, а тому його клопотання про безпосередній допит свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 судом апеляційної інстанції не відповідають засадам КУпАП, тому підстави для їхнього допиту та задоволення клопотання сторони захисту відсутні.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Васильєв проти України» (заява N 11370/02) від 21 червня 2007 року «повноваження судів вищої інстанції переглядати справи повинне використовуватись для виправлення судових помилок та неправильності у здійсненні правосуддя, а не для проведення нового розгляду справи».

Інших доводів щодо оспорювання фактичних обставин справи та незаконності судового рішення, апелянтом не наведено.

Зважаючи на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, дослідивши всі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тому доводи апелянта про невідповідність висновків суду фактичним обставинам та наявність підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП у межах, установлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

У зв`язку з чим, доводи апелянта про необґрунтованість та незаконність постанови суду першої інстанції, є неспроможними.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги захисника Найченка О.Є. в інтересах ОСОБА_1 , відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Найченка О.Є. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 14 вересня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду (підпис) Ю.М. Гемма