30.03.2021 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/61/21
Провадження № 3/533/36/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Кругловецького Ю.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка село Овсянівка, Новобузький район, Миколаївська область, громадянка України, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, пенсіонерка, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалася,

за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 11.01.2021 серії АПР18 № 554448 10 січня 2021 року о 21 годині 00 хвилин, громадянка ОСОБА_1 в селищі Козельщина, Козельщинський район, Полтавська область, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей, а саме: підопічний ОСОБА_2 здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, поліції, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення органом поліції надано такі докази: протокол про адміністративне правопорушення від 11.01.2021 серії АПР18 № 554448; рапорт ДОПСП Козельщинського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанту поліції Телятника С. від 20.01.2021; рапорт старшого сержанту поліції Безуглого Б. від 10.01.2021; пояснення ОСОБА_1 від 11.01.2021; пояснення ОСОБА_3 від 10.01.2021.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечувала, надала пояснення, згідно яких працівники поліції безпідставно без наявності будь-яких доказів щодо неналежного виховання нею підопічного склали протокол відносно неї. Зазначила, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що її підопічний ОСОБА_2 телефонував на «102» 10 січня 2021 року з її телефону. За її інформацією, отриманою від оператора мобільного зв`язку, жодного виклику з її номеру мобільного телефону у наведену дату не відбувалося, окрім її власного телефонного дзвінка зі скаргою на неправомірні дії працівників поліції.

Крім того, від захисника ОСОБА_1 - адвоката Янка О.О. надійшли до суду письмові заперечення на протокол у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, у яких він просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що:

1) ухилення від виконання батьківських обов`язків та неналежне виховання може мати місце при умисних чи не умисних діях, які визначені Законом України «Про охорону дитинства» як порушення прав, обов`язків батьків та визначення меж відповідальності батьків за виховання та розвиток дитини, у той час як відповідно до протоколу ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що її підопічний (син) ОСОБА_2 здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції;

2) до протоколу не додано доказів, які б підтверджували факт ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина;

3) у протоколі, в порушення ст. 256 КУпАП, не зазначено, у чому саме полягає невиконання обов`язків щодо виховання сина, не зазначено, які саме дії вчинила ОСОБА_1 , або не вчинила (у чому полягає суть протиправних дій, які утворюють склад адміністративного правопорушення), та від яких обов`язків спрямованих на забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей остання ухиляється;

4) беручи до уваги, що згідно матеріалів справи ОСОБА_2 , нібито, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, то протокол про адміністративне правопорушення мав би бути складений працівниками поліції відносно останнього як суб`єкта правопорушення, а не відносно ОСОБА_1 за фактом ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дітей.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суддя встановив таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1-2 ст. 7 КУпАП).

Відповідно до статті 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, що діє при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачяться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Так, частина перша статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В свою чергу відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Як уже зазначалось вище, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення в матеріалах справи наявні лише протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого склад адміністративного правопорушення полягає у тому, що гр. ОСОБА_1 10.01.2021 ухилилася від виконання передбачених законодавство обов`язків щодо виховання дітей, а саме: «підопічний ОСОБА_2 » здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції» ; рапорти працівників поліції, відповідно до яких близько 22.00 год від чергового Кременчуцького РУ ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що заявник перебуває у багажнику ТЗ та прохає про допомогу, у ході виїзду встановлено, що даний виклик здійснив гр. ОСОБА_2 , який перебував дома та заперечував факт його викрадення та виклику ним поліції; пояснення зі слів ОСОБА_1 , згідно яких її підопічний перебував дома та жодних протиправних дій не вчиняв; пояснення гр. ОСОБА_3 , відповідно до яких факт вчинення правопорушення не підтверджується взагалі.

Відповідно до наданого гр. ОСОБА_1 у судовому засіданні посвідчення № 33, виданого Козельщинською районною державною адміністрацією Полтавської області, ОСОБА_1 призначена піклувальником над дитиною-сиротою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суддя вважає, що з них не вбачається факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Зважаючи на заперечення з боку ОСОБА_1 та її підопічного ОСОБА_2 факту вчинення правопорушення, у тому числі й факту здійснення неправдивого виклику поліції, в такій ситуації сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції не можуть бути визнані належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійними беззаперечними доказами, а обставини викладені в них повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали б сумніви у суду.

Таким чином, при оцінці та співставленні комплексу доказів, які надані в підтвердження, як винуватості, так і невинуватості ОСОБА_1 , суддя позбавлений можливості однозначно та беззаперечно визначити дії ОСОБА_1 , як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В ситуації, що розглядається, неможливо встановити, що ОСОБА_1 не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. А неправдивий виклик спеціальних служб підопічним ОСОБА_2 не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Крім того, матеріали справи не містять також й належних та достатніх доказів на підтвердження факту здіснення неправдивого виклику працівників поліції ОСОБА_2 .

Складаючи протокол про адміністративне правопорушення інспектором поліції не розкрито таку ознаку об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, як "ухилення від виконання батьківських обов`язків".

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.

Інші докази, які б свідчили про її вину суду надані не були.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд доходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями ч. 1 ст. 184, ст. 276-280, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 31.03.2021.

Суддя В.П. Козир