ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2021 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши за участю захисника Онофрея В.К.,потерпілої ОСОБА_1 , представника потерпілої адвоката Козачука С.А. провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Герцаївського районного суду Чернівецької області від 04 лютого 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 04 лютого 2021 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП і на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 454 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 31 грудня 2020 року, близько 12 години за місцем своєї реєстрації в с. Банчени, Герцаївського району, Чернівецької області на території господарства колишньої співмешканки ОСОБА_1 в ході конфлікту кричав на неї та виражався нецензурними словами, чим завдав останній психічну шкоду здоров`ю та вчинив відносно останньої домашнє насильство.

На таке судове рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу із проханням скасувати постанову та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вказує,що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Твердить,що суд обгрунтував рішення лише поясненнями потерпілої,які є непослідовними,оскільки письмові пояснення ОСОБА_1 суперечать її поясненням у суді,а тому вважає що пояснення ОСОБА_1 не можуть бути доказом його винуватості.

Провадження №33/822/111/21 Головуючий у І інстанції: Акостакіоає О.Т.

Категорія: ст. 173-2 ч.1 КУпАП Доповідач: Дембіцька О.О.

Також вказує,що інших доказів вчинення ним правопорушення,окрім пояснень ОСОБА_1 ,у справі немає.

За таких обставин вважає,що судове рішення грунтується на припущеннях,а тому просив постанову скасувати та закрити провадження із реабілітуючих його підстав.

Заслухавши доповідь судді,доводи захисника Онофрея В.К.,який підтримав апеляційну скаргу,доводи потерпілої ОСОБА_1 та її представника про відсутність підстав для скасування судового рішення,дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді цієї справи районний суд таких вимог дотримався не повною мірою, неправильно встановив фактичні обставини справи, що істотно вплинуло на його висновки.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства,тобто умисного вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно судового рішення,суд вважав встановленим той факт,що ОСОБА_2 31 грудня 2020 року близько 12 години за місцем своєї реєстрації в с. Банчени, Герцаївського району, Чернівецької області на території господарства колишньої співмешканки ОСОБА_1 у ході конфлікту кричав на неї та виражався нецензурними словами, чим завдав останній психічну шкоду здоров`ю,тим самим вчинив відносно останньої домашнє насильство.

Висновки про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні цього правопорушення суд обгрунтував поясненнями потерпілої ОСОБА_1 у суді,письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

У суді потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_2 її колишній співмешканець- 31.12.2020р. приїхав за дітьми,вона вивела дітей на двір, а ОСОБА_2 схопив її за руку та штовхнув у коридор і закрив за собою двері.Там вчинив з нею сварку, висловлювався нецензурно та погрожував їй фізичною розправою.

Відтак,про конфлікт вона повідомила у поліцію,про що свідчить рапорт та протокол про прийняття заяви про подію.

Письмові пояснення ОСОБА_1 такого ж змісту наявні у справі(а.с.6)

У апеляційному суді ОСОБА_1 пояснила,що 31.12.2020 року ОСОБА_2 приїхав за попередньою домовленістю із нею,щоб забрати двох спільних неповнолітніх дітей на свята.Коли вона вивела дітей у двір, ОСОБА_2 заштовхнув її у будинок та почав конфлікт.Причини конфлікту та зміст його вимог чітко пояснити не змогла.Також пояснила,що після від`їзду поліції,яку вона викликала,вона відпустила неповнолітніх дітей із ОСОБА_3 до нього на свята,оскільки діти бажають спілкуватись із батьком.

ОСОБА_2 у районному суді заперечував свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.Пояснив,що із потерпілою мають двох неповнолітніх дітей. 31.12.2020 року приїхав,щоб за попередньою домовленістю забрати дітей до себе у с.Дяківці,де проживає.Потерпіла почала його проганяти з двору, після чого він зайшов у коридор, щоб вирішити питання щодо дітей.Між ним та ОСОБА_1 виникла словесна суперечка,розмовляли на підвищених тонах, однак він не висловлювався нецензурно та не погрожував потерпілій.

Під час досудової підготовки матеріалів ОСОБА_2 також не визнавав вину у вчиненні протиправних дій щодо ОСОБА_1 .Пояснював,що 31.12.2020 року о 12 год приїхав до ОСОБА_1 ,щоб забрати спільних дітей на свята,однак потерпіла зателефонувала у поліції та повідомила,що він її штовхнув,чого не було(а.с.7).

Отже, за наявності суперечливих доказів-пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ,які є протилежними за змістом, суд не зазначив, з яких підстав приймає одні докази та відкидає інші.

Жодних інших доказів щодо обставин,які мали місце 31.12.2020 року та які би доводили винуватість ОСОБА_2 у вчиненні домашнього насильства,у справі немає.

При цьому апеляційний суд враховує,що відповідно до ст.251 КУпАП,обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб,уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Із матеріалів справи вбачається,що ОСОБА_2 раніше не притягався до адміністративної відповідальності(а.с.11),позитивно характеризується по місцю проживання,у вживанні алкоголю не помічався,скарг і заяв на нього зі сторони мешканців села не надходило(а.с.10)

Поведінка потерпілої,яка відпустила двох неповнолітніх дітей із ОСОБА_2 31.12.2020 року на зимові свята після конфлікту,про який вона вказує,також ставить під сумнів вчинення ОСОБА_2 дій,які йому поставлені у вину згідно протоколу.

Звернення ОСОБА_4 у серпні 2020 року із заявою до поліції щодо дій ОСОБА_2 не стосується подій,які мали місце 31.12.2020 року,а довідка працівника поліції від 11.08.2020 року за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 свідчить про те,що профілактична бесіда про недопущення протиправних дій була проведена із обидвома учасниками-Борчею та ОСОБА_5 .

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було учинене і особа є винуватою у вчиненні цього правопорушення

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість,а обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях.Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Апеляційний суд вважає,що у цій справі не були зібрані та суду не надані докази,які би доводили поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП,а тому відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо винуватості ОСОБА_2 необхідно трактувати на його користь.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню,а постанову суду щодо ОСОБА_2 слід скасувати та закрити провадження на підставі ст.247 п.1 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Герцаївського районного суду Чернівецької області від 04 лютого 2021 року відносно ОСОБА_2 скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О. Дембіцька