Справа № 169/642/21
Провадження № 3/169/702/21
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 року смт Турійськ

Суддя Турійського районного суду Волинської області Тітівалов Р.К.,

з участю:

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 (сел. Турійськ) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює підсобним працівником у ТОВ «Волма», РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-4, статтею 124, частиною четвертою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 5 вересня 2021 року о 2 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_2 , по вулиці Миру, 70 в селі Кульчин Ковельського району Волинської області, не вибрав безпечної швидкості руху, не справився з керуванням, в результаті чого здійснив зіткнення з металевим парканом, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху України.

Також, ОСОБА_1 5 вересня 2021 року о 2 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_2 , по вулиці Миру, 70 в селі Кульчин Ковельського району Волинської області, на порушення встановлених правил залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, чим порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.10 Правил дорожнього руху України.

Крім того, органом поліції ставиться у провину ОСОБА_1 порушення вимог підпункту «є» пункту 2.10 Правил дорожнього руху України, що виразилося у вживанні останнім 5 вересня 2021 року о 2 годині 00 хвилин алкоголю по вулиці Миру, 70 в селі Кульчин Ковельського району Волинської області після дорожньо-транспортної пригоди з його участю до проведення огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Постановою судді від 13 вересня 2021 року справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності об`єднані в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушень, передбачених статтями 122-4 та 124 КУпАП визнав повністю, пояснив, що близько 2 години 5 вересня 2021 року керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_2 , по вулиці Миру в селі Кульчин Ковельського району Волинської області, на повороті не вибрав безпечної швидкості, внаслідок чого автомобіль занесло і в`їхав у металевий паркан будинку № 70. Злякавшись та перебуваючи в стані шоку, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди та поїхав додому. Зранку 5 вересня 2021 року, коли прийшов до потерпілої, щоб відшкодувати завдані пошкодженням паркану збитки, то там вже були працівники поліції. Розказав їм про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, на підставі чого вони й склали протоколи. Щиро розкаявся у вчиненному та просив суворо не карати.

За частиною четвертою статті 130 КУпАП ОСОБА_1 свою винуватість не визнав, посилаючись на те, що поліцейські не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння ні на місці дорожньо-транспортної пригоди, ні в закладі охорони здоров`я. Алкоголю не вживав, а на відеокамеру сказав, що випив 0,5 л алкогольного пива, на прохання поліцейських, які його переконали, що це не буде мати жодних негативних для нього наслідків.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що зранку 5 вересня 2021 року виявила пошкодження паркану та повідомила про це поліцію. Вказувала, що жодних претензій майнового чи морального характеру до ОСОБА_1 не має, та просила його суворо не карати.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілу, свідків, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу допустимості, належності і достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення.

Крім визнання вини самим правопорушником, його вина у вчиненні правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, в повному обсязі доводиться матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 484821, серії ДПР 18 № 484668 від 5 вересня 2021 року, в яких зафіксовані дата, час, місце вчинення та суть вчинених ОСОБА_1 правопорушень, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди з фототаблицею від 5 вересня 2021 року, яка відображає пошкодження транспортного засобу і паркану, та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 .

Таким чин ом, ОСОБА_1 , будучи учасником дорожнього руху та керуючи транспортним засобом, порушив встановлені законом правила дорожнього руху щодо безпечної швидкості руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу та причетним до дорожньо-транспортної пригоди, на порушення встановлених правил дорожнього руху залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122-4 КУпАП.

Жодних розумних сумнівів щодо належності та допустимості наявних в матеріалах справи вищевказаних доказів, щодо добровільності та достовірності пояснень правопорушника і потерпілої у судді немає.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за статтями 122-4, 124 КУпАП, є щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за статтями 122-4, 124 КУпАП, немає.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддею враховуються фактичні обставини справи, характер вчинених правопорушень, особа правопорушника, який є особою молодого віку, працює, вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Інші, передбачені статтею 33 КУпАП обставини, суд позбавлений можливості врахувати у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи підтверджуючих документів.

Відповідно до положень статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на вказане та виходячи із визначеної законом мети адміністративного стягнення, суддя дійшов висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати такі адміністративні стягнення: за статтею 122-4 КУпАП у виді штрафу, за статтею 124 КУпАП у виді штрафу, і на підставі положень статті 36 КУпАП стягнення накласти в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути 454 гривні судового збору.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 130 КУпАП слід зазначити таке.

ОСОБА_1 органом поліції ставиться у провину порушення вимог підпункту «є» пункту 2.10 Правил дорожнього руху України, яким встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Адміністративна відповідальність за недотримання вимог зазначеного пункту правил дорожнього руху, а саме: за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, передбачена частиною четвертою статті 130 КУпАП.

Аналіз наведених положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що відповідальність за частиною четвертою статті 130 КУпАП може мати місце виключно у випадку причетності водія до дорожньо-транспортної пригоди, вживання ним після дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, алкоголю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду на стан сп`яніння або прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 484669 від 5 вересня 2021 року ОСОБА_1 5 вересня 2021 року о 2 годині 00 хвилин по вулиці Миру, 70 в селі Кульчин вживав алкоголь (пиво) після дорожньо-транспортної пригоди з його участю до проведення огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги підпункту «є» пункту 2.10 Правил дорожнього руху України.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофеєва проти Росії» від 30 травня 2013 року (заява № 36673/04) Суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист.

Частиною другою статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, до вищевказаного протоколу серії ДПР18 № 484669 не додано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та результатів такого огляду.

Допитані під час розгляду справи як свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були присутні під час складання матеріалів про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , пояснили, що поліцейські не пропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння ні на місці дорожньо-транспортної пригоди, ні в медичному закладі.

Такі пояснення зазначених свідків цілком узгоджуються із наданими у судовому засіданні поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, та потерпілої.

Що стосується визнавальних пояснень ОСОБА_1 про вживання 0,5 л алкогольного пива після дорожньо-транспортної пригоди, які зафіксовані на нагрудну камеру поліцейського, то суддя до уваги їх не приймає, оскільки сам по собі зазначений факт без проведення у встановленому порядку уповноваженою особою медичного огляду на стан сп`яніння не створює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП.

Крім того, визнавальні пояснення (показання) в повному об`ємі пред`явленого обвинувачення чи його частині не можуть бути покладені в основу постанови про визнання винною особи та притягнення її до відповідальності без підтвердження іншими доказами в сукупності і така постанова не може ґрунтуватися виключно на визнавальних поясненнях та припущеннях, що цілком узгоджується із правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в рішеннях у справах «Бандалетов проти України» від 31 жовтня 2013 року, «Сальдуз проти Туреччини» від 27 листопада 2008 року.

Також, слід зазначити, що давати пояснення (показання) з пред`явленого обвинувачення або відмовитися давати пояснення (показання), змінювати їх, визнавати чи не визнавати вину і відповідати на запитання є правом особи, яка притягується до відповідальності.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП).

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, проаналізувавши та оцінивши відповідно до вимог статті 252 КУпАП наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, з урахуванням того, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення за частиною четвертою статті 130 КУпАП є вживання алкоголю до проведення огляду на стан сп`яніння, який у розглядуваному випадку уповноваженими особами не проводився, то суддя дійшов висновку, що провадження у справі в цій частині підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 33, 36, 40-1, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, та застосувати до нього адміністративні стягнення:

за статтею 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень;

за статтею 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі статті 36 КУпАП застосувати до ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Провадження у справі в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП, на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення закрити.

Тимчасово вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_3 повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя