КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/2132/2021
Справа № 754/3446/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Александрова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , з доповненнями, на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 19 березня 2021 року

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 19 березня 2021 року накладено на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.3 КУпАП, адміністративне стягнення у виді двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (40800 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 19.02.2021 року о 21 год. 22 хв. керував автомобілем «Volkswagen T-Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Закревського, 42 в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.3 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, 01.04.2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Деснянського районного суду м. Києва від 19 березня 2021 року, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на її необґрунтованість, та що правопорушення він не скоював, на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння він не відмовлявся.

У доповненій апеляційній скарзі, надісланій 14.05.2021 року засобами електронного зв`язку, захисник ОСОБА_1 - адвокат Александров Д.О. зазначив, що в оскаржуваній постанові суд першої інстанції посилався на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 07.09.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 15.02.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 02.03.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, копію постанови Деснянського районного суду м. Києва від 07.09.2020 року ОСОБА_1 було отримано лише 07.05.2021 року та оскаржено до апеляційного суду. Крім того, справи № 754/2663/21 та № 754/8355/20 також перебувають на розгляді в Київському апеляційному суді, рішення по них не прийнято.

Також суд першої інстанції самостійно збільшив відповідальність ОСОБА_1 , змінив фабулу протоколу, притягнув до відповідальності та визнав винним за ч. 3 ст. 130 КУпАП, хоча протокол складено за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Довідка поліції не містить вихідного номеру та печатки. Довідка не є документом, який надає суду повноваження змінювати фабулу протоколу та збільшувати відповідальність (погіршувати становище) особи, яка притягується до відповідальності.

Крім того, 06.09.2021 року та 07.09.2021 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Александров Д.О. засобами електронного зв`язку надіслав доповнення до апеляційної скарги. В доповненнях посилався на те, що постанова по справі № 754/8355/20, на яку посилався суд першої інстанції, скасована постановою Київського апеляційного суду від 13.08.2021 року, провадження у справі закрито.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Александров Д.О. підтримали доводи апеляційної скарги та доповнення до неї, просили постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Александрова Д.О., дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та переглянувши відеоматеріали досліджуваних подій за участю водія ОСОБА_1 , вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дослідивши під час апеляційного розгляду докази у справі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції у порушення положень ст.ст. 245, 280 КУпАП не дотримався всебічного, повного об`єктивного з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності із законом, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення; переглянутим в суді відеозаписом події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відмову ОСОБА_1 в їх присутності пройти огляд на стан сп`яніння, розпискою ОСОБА_1 про відсторонення його від керування транспортним засобом, копією постанови Деснянського районного суду м. Києва від 07.09.2020 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, копією постанови Деснянського районного суду м. Києва від 15.02.2021 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, копією постанови Деснянського районного суду м. Києва від 02.03.2021 р., відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.2 КУпАП

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

За змістом ч. 3 ст. 130 КУпАП дії особи можуть бути кваліфіковані за цією частиною ст. 130 КУпАП у випадку якщо дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 107629 від 19 лютого 2021 року, ОСОБА_1 19.02.2021 року о 21 год. 22 хв. керував автомобілем «Volkswagen T-Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Закревського, 42 в м. Києві з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків у вставленому законом порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення не було зазначено, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тобто, виклад фактичних обставин у протоколі не узгоджується із диспозицією ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, старшим інспектором відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції старший лейтенантом поліції Гладун О., складено довідку щодо проведених заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення, відповідно до якої проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.06.2020 року вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою Деснянського районного суд м. Києва №754/8355/20 від 07.09.2020 року зазначеного громадянина визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

30.12.2020 року вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою Деснянського районного суду м. Києва №754/1330/21 від 15.02.2021 року зазначеного громадянина визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Враховуючи вищезазначене, просив вчинене гр. ОСОБА_1 19.02.2021 року адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 130 КУпАП, розглядати за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження поширюється Європейським судом з прав людини й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративного правопорушення (справа «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини. Обов`язково робиться посилання на той нормативний акт, який передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 107629 від 19 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 не містить суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП. Так, фабула складеного протоколу не відповідає частині статті, за якою судом було розглянуто справу та притягнуто особу до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3- 5 розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року , у разі неможливості встановити повторність постанова в справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення не виноситься, а складається повідомлення про адміністративне правопорушення, яке у п`ятиденний строк разом із наявними матеріалами справи (рапортом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та засобів, у тому числі тих, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, та іншими доказами) надсилається до підрозділу поліції за місцем проживання (перебування) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою здійснення перевірки на наявність повторності правопорушення та вжиття заходів щодо подальшого розгляду.

Після здійснення перевірки на наявність повторності правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомляється про місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу.

У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, у довідці із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення, старший інспектор Гладун О. просить розглядати даний адміністративний матеріал за ч. 3 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню за постановою Деснянського районного суду м. Києва від 07.09.2020 року у справі № 754/8355/20 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також постановою Деснянського районного суду м. Києва №754/1330/21 від 15.02.2021 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, під час розгляду даної справи апеляційним судом встановлено, що постанова Деснянського районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року, на яку посилався судпершої інстанції в оскаржуваній постанові, була оскаржена ОСОБА_1 та скасована постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 13 серпня 2021 року, а провадження по справі закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 55-58).

Крім того, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, обґрунтовуючи обставину щодо неодноразового притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд послався на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Однак зазначене посилання вважаю необґрунтованим, оскільки про факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП не зазначено ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні у довідці інспектора поліції про повторність. При цьому відсутні підстави вважати, що за постановою Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року ОСОБА_1 вже був підданий адміністративному стягненню, оскільки така постанова була оскаржена ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, викладена в протоколі від 19 лютого 2021 року фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 судом в оскаржуваній постанові притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того, постанова Деснянського районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року, яка згідно з довідкою інспектора поліції є підставою для кваліфікації дій правопорушника за ч. 3 ст. 130 КУпАП, була скасована судом апеляційної інстанції, відтак відсутні підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини ("Малофеєв проти Росії" та "Карелін проти Росії"), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Враховуючи положення ч.2 ст. 62 Конституції України, якою передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові місцевого суду, апеляційний суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, визначеного ч. 3 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

На підставі вищевказаного постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 19 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , з доповненнями, - задовольнити.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 19 березня 2021 року - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП - закрити, з підстав передбачених п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.І. Ящук