"01" жовтня 2021 р. Справа № 363/3782/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 жовтня 2021 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Котлярова І.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 02.09.2021р. серія ВАБ № 428356, гр. ОСОБА_1 , 07.08.2021р. близько 20:45 год. в АДРЕСА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній 07.08.2021р. близько 20:45 год. повністю оголений бігав по проїжджій частині дороги в смт. Димер по вул. Соборній, тим самим ОСОБА_1 порушила ч. 2 ст. 150 СК України та здійснила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що провину, у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, не визнає. Зазначила, що на її утриманні перебуває четверо дітей, яких вона виховує без батька дітей, оскільки останній помер. ОСОБА_2 є наймолодшим серед дітей та з народження страждає аутизмом. З вихованням останнього ОСОБА_1 допомагає її матір ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_1 не має можливості весь час знаходитись вдома, так як вона працює в ТОВ «Перший Столичний Хлібозавод» та забезпечує фінансово всю свою сім`ю, крім того, вона намагається побудувати будинок для своєї сім`ї, оскільки будинок, в якому вони проживали, знищений пожежею. З приводу подій, які стались 07.08.2021 року, пояснила, що того вечора вона, повернувшись додому після роботи, у зв`язку з потребою відпочити, попросила доглянути за сином ОСОБА_2 , свою матір ОСОБА_3 , яка лише на декілька хвилин відволіклась по господарству та втратила з поля зору ОСОБА_2 та останній втік з будинку.

Крім того, в письмових поясненнях ОСОБА_1 , які долучені до протоколу, зазначено, що остання одразу після зникнення сина звернулась на спец лінію 102 з метою його розшуку.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення з долученими до нього доказами, приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 р. у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст. 184 КУпАП.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини

1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

4. Батьки зобов`язані поважати дитину.

5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

З огляду на викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, вказана норма матеріального права застосована не була, оскільки не було конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї малолітньї дитини та яких саме обов`язків така особа не виконала, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у рішеннях ЄСПЛ (п.31 по справі «Ракевич проти Росії» та п.109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Виходячи з положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

В даному випадку в протоколі про адміністративне правопорушення не визначено які саме неправомірні діяння ОСОБА_1 вказують на її ухилення від батьківських обов`язків та не надано достатніх доказів, які б свідчили, що остання не забезпечила необхідними умовами життя, навчання та виховання свого малолітнього сина, а факт залишення дитини з бабусею, під час якого дитина покинула будинок оголеним та перебувала на проїжджій частині, не створює складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки ст. 257 Сімейного Кодексу України передбачено, що баба та дід мають право брати участь у вихованні онуків.

Крім того, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було надано до суду докази, на які остання посилається у своїх поясненнях щодо складеного протоколу, як на докази щодо створення належних умов життя, навчання та виховання дітей, а зокрема ОСОБА_2 , а саме копії свідоцтв про народження дітей; акт про фактичне проживання від 10.08.2020 року, в якому зазначено, що діти ОСОБА_1 перебувають на утриманні матері; довідку щодо руйнування будинку внаслідок пожежі за місцем проживання сім`ї ОСОБА_4 ; характеристику з місця роботи ОСОБА_1 , згідно якої остання характеризується виключно позитивно; довідку про отриману заробітну плату ОСОБА_1 ; довідку, видану Димерською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №1, згідно якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в 1-Б класі на сімейній (домашній) формі навчання.

Таким чином, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, не підтверджена наявними доказами, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 184 ч. 1, 245, 247, 256, 278, 280 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя І.Ю. Котлярова