Справа № 489/264/21
Провадження № 23-3/812/88/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі головуючого судді Коломієць В.В., розглянувши заяву про самовідвід судді Миколаївського апеляційного суду Бондаренко Т.З. від участі в розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 березня 2021 року, якою у відношенні ОСОБА_2 , провадження в справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, КУпАП, закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Миколаївського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 березня 2021 року, якою у відношенні ОСОБА_2 , провадження в справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, КУпАП, закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, автоматизованою системою документообігу для розгляду даної справи визначено суддю Бондаренко Т.З.

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Бондаренко Т.З. постановою від 06 травня 2021 року поновила ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та призначено справу до розгляду на 14 травня 2021 року.

13 травня 2021 року ОСОБА_2 подав заяву про відвід судді Бондаренко Т.З.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 17 травня 2021 року у задоволенні заяви про відвід судді Бондаренко Т.З. відмовлено.

28 вересня 2021 року ОСОБА_2 повторно заявлено відвід судді Бондаренко Т.З. з посиланням на те, що нею допущено упереджене ставлення до об`єктивного розгляду даної справи.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Бондаренко Т.З. відмовлено.

Цього ж дня суддею Миколаївського апеляційного суду Бондаренко Т.З. заявлено самовідвід. Заява обґрунтована тим, щоб у особи, яку притягується до адміністративної відповідальності не виникало враження упередженості та не об`єктивності при вирішенні даної справи з метою усунення сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд та законності судового рішення, а також надання оцінки доказам та у відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалено резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді або самовідвід, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід). Зазначене свідчить про наявність прогалин у процесуальному праві.

Оскільки питання відводу чи самовідводу судді не врегульовано нормами КУпАП, то з метою додержання принципу законності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії права, найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права, а саме ст. 75- 80 КПК України, та керуванні ними при вирішенні питання про самовідвід судді.

Згідно ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя, зобов`язаний заявити самовідвід.

За змістом ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст. ст. 6, 7, 9 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві ( Рішення Європейського суду по справі «Білуха проти України № 33949/02 від 09.11.2006)

У вказаній справі Європейський суд з прав людини зауважив, що відповідно до усталеної практики суду наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

П. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р., визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За такого, з метою усунення будь-яких сумнівів щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд та законності судового рішення у відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та враховуючи положення ст. 245 КУпАП, та відповідно до ст. 248 КУпАП, вважаю за необхідне задовольнити заяву судді Миколаївського апеляційного суду Бондаренко Т.З. про самовідвід .

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 245, 246, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Миколаївського апеляційного суду Бондаренко Т.З. від участі в розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 березня 2021 року, задовольнити.

Матеріали справи № 489/264/21 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП передати до відділу забезпечення автоматизованого розподілу судових справ та діловодства Миколаївського апеляційного суду для повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць