П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Головного управління ДПС у Черкаській області, відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , директора ТОВ "ПЕРШЕ ТРАВНЯ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД", про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

31 серпня 2021 року до Черкаського районного суду Черкаської області надійшли матеріали про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення № 247 від 28 серпня 2021 року, складеним головним державним ревізором-інспектором відділу позапланових перевірок ризикових платників управління податкового аудиту ГУ ДПС у Черкаській області Сіренко Людмилою Іванівною за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ПЕРШЕ ТРАВНЯ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД", «гр. ОСОБА_1 вчинила порушення вимог:

- пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, п. 5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 року № 20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 року за № 85/4306, п. 5, п. 7, п. 21 ПС(Б)0 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 року за № 860/4153, п. 3.10 наказу Міністерства фінансів України від 28 березня 2013 року № 433 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності», в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 1 236 138 грн, в т.ч. за 2019 рік на суму 720 508 грн, за 2020 рік на суму 515 630 грн;

- п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 та п. 201.1, 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1 156 120 грн, в т.ч. за квітень 2019 року на суму 166 667 грн, за травень 2019 року на суму 142 841 грн, за червень 2019 року на суму 122 283 грн, за вересень 2019 року на суму 251 408 грн, за жовтень 2019 року на суму 117 366 грн та за лютий 2020 року на суму 355 555 грн; та завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 21 Декларації) за вересень 2020 року на суму 217 368 грн;

що встановлено актом перевірки від 28 серпня 2021 року № 5898/23-00-07-0405/36330229».

Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Судове засідання у справі було призначено на 28 вересня 2021 року.

28 вересня 2021 року за клопотанням ОСОБА_1 у судовому засіданні оголошено перерву до 01 жовтня 2021 року.

Перед початком судового розгляду справи гр. ОСОБА_1 було роз`яснено права відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також положення ст. 63 Конституції України.

У судовому засіданні, яке відбулося 01 жовтня 2021 року, гр. ОСОБА_1 заявила клопотання про закриття провадження у даній справі у зв`язку із закінченням строків притягнення її до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП. При цьому просила суд не встановлювати її вину чи невинуватість у вчиненні інкримінованих діянь.

Вислухавши гр. ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, вважаю необхідним зазначити наступне.

Згідно з частиною 2 статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Подібна правова позиція щодо застосування норм права викладена у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 та від 11 грудня 2018 року у справі № 242/924/17.

Відтак, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, не є триваючим.

Водночас, у протоколі про адміністративне правопорушення № 247 від 28 серпня 2021 року зазначено, що датою вчинення правопорушення є 28 серпня 2021 року.

Суд не може погодитись з таким твердженням, оскільки, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вказана дата відповідає даті складення акта № 5898/23-00-07-0405/36330229 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ПЕРШЕ ТРАВНЯ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД", а також даті складення самого протоколу про адміністративне правопорушення, а, відтак, є датою виявлення адміністративного правопорушення, а не датою його вчинення.

З огляду на те, що правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не носить характеру триваючого, на даний час закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ч. 2 статті 38 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Між тим, п. 7 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, формулювання абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Так, після спливу строків, передбачених ст. 38 КУпАП, у відповідності до вимог ст. 247 КУпАП, суд позбавлений можливості досліджувати та давати будь-яку оцінку доказам у справі, а також встановлювати наявність вини особи у скоєному.

Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Відтак, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається з підстав закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Олександр Волков проти України», заява № 21722/11, п. 137, від 09 січня 2013 року, зазначає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Враховуючи наведене, оскільки на момент розгляду судом адміністративного матеріалу відносно гр. ОСОБА_1 сплинув строк накладення адміністративного стягнення, провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 7 ст. 247, ст.ст. 38, 163-1, 283-285 КУпАП, суддя, -

у х в а л и л а :

Закрити провадження у справі про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Т. А. Миколаєнко