Житомирський апеляційний суд
Справа №279/5667/20 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н.Я.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Янчука М.О. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червона Волока, Лугинський район, Житомирська область, громадянина України, проживає: АДРЕСА_1

встановив:

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 08.11.2020 року о 11-55 год. на автодорозі Київ-Ковель 160 км. (с.Клочево Коростенський район) керував транспортним засобом - автомобілем ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху.

На постанову суду захисник Янчук М.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що постанова винесена судом з порушенням норм процесуального та матеріального права, суд допустив неповноту судового розгляду, що потягло прийняття незаконного рішення, що є підставою для його скасування.

Вказує, що під час розгляду справи ОСОБА_1 присутній в судовому засіданні не був, оскільки судом не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, копію постанови отримав лише 16.01.2021 року.

Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена матеріалами справи.

Зазначає, що ні протокол про адміністративне правопорушення, ні рапорт працівника поліції не є доказами, на які може посилатись суд при встановленні вини у справах про адміністративні правопорушення.

Звертає увагу, що відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції відсутній в матеріалах справи, а відповідно, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Зазначає, що ОСОБА_1 , на пропозицію пройти тест на стан сп`яніння на місці відмовився, оскільки мав бажання пройти тест в закладі охорони здоров`я, але працівники поліції категорично відмовились надати останньому таку можливість.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або у закладах охорони здоров`я.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №290649 від 08.11.2020 року (а.с.1); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3401483 від 08.11.2020 року (а.с.2); відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано, відмову ОСОБА_1 від проходження огляду (а.с.7); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку (а.с.4,5); розпискою ОСОБА_1 про зобов`язання не керувати транспортним засобом (а.с.6).

Так, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 290649 від 08.11.2020 слідує, що ОСОБА_1 08.11.2020 року о 12:10 год був зупинений під час руху працівниками поліції, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків. Дані обставини при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не заперечував, а в своїх поясненнях вказав, що «згоден», в розписці зазначив, що зобов`язується не керувати транспортним засобом до повного витвереження.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 має певні ознаки алкогольного сп`яніння, що підтвердили і свідки вказавши, що від нього чути запах алкоголю, це свідчить про те, що працівники поліції мали всі підстави для проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я, відмовився у присутності двох свідків.

Зазначені докази, а також відсутність у ОСОБА_1 будь-яких заперечень при складанні протоколу щодо правомірності дій працівників поліції, спростовують доводи апеляційної скарги.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд порушив право ОСОБА_1 на захист та розглянув справу у його відсутність, то вважаю, що суд в даному випадку не допустив порушень, які є підставою для скасування судового рішення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи щодо нього Коростенським міськрайонним судом Житомирської області.

Крім того, судом першої інстанції вживались заходи щодо виклику ОСОБА_1 в судові засідання для розгляду справи, а саме направлялись судові повістки про виклик до суду на 30.11.2020, 11.12.2020 та 24.12.2020 року, про що в матеріалах справи містяться відповідні рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.19,21).

Крім того, про розгляд справи 24.12.2020 року ОСОБА_1 був повідомлений особисто під розписку, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази (а.с.18) та на його мобільний телефон було направлено смс повідомлення (а.с.22).

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не знаходить.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками районного суду про доведеність вини ОСОБА_1 в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Янчука Максима Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук