05.03.2021 ЄУН 331/335/21
Провадження № 3/331/304/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Клименко Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Олександрівського ВП Дніпровського ВП Головного управління НП в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, іпн: НОМЕР_1 , обіймає посаду завідувача відділу у магазині «Сільпо-Фуд», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 027577 від 19.01.2021 року слідує, що 19 січня 2021 року о 12 годині 02 хвилині, в м. Запоріжжі по вул. Фортечній, буд. 1 в магазині «Сільпо-Фуд», ОСОБА_1 здійснювала торгівлю непродовольчими товарами (шкарпетками), чим не забезпечила виконання Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року та порушила п.п. 4 п. 3 вказаної Постанови КМУ.

Такі дії ОСОБА_1 за вищевказаним протоколом кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, 28 січня 2021 року через канцелярію суду надала письмові пояснення, відповідно до яких просила суд закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно неї у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначено, що, по-перше, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; по-друге, у фабулі не зазначено об`єктивної сторони адміністративного правопорушення; по-третє, вважає, що вона не може бути суб`єктом інкримінованого їй адміністративного правопорушення, оскільки до посадових обов`язків завідуючої відділом магазину, яку вона обіймає, не входить вирішення питання щодо припинення реалізації магазином промислових товарів. Крім того, звертає увагу суду, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушення вимог щодо його оформлення, а саме не роз`яснено права, передбачені Конституцією України та Кодексом України про адміністративні правопорушення. Розгляд справи просила проводити без її участі.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та долучені документи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із системного аналізу ст. ст. 9, 33 КУпАП, наявність вини особи є обов`язковою умовою для її притягнення до адміністративної відповідальності, тобто обов`язковим чинником складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП, що ставиться у вину ОСОБА_1 , передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Доводи ОСОБА_1 на предмет недотримання правил складання адміністративного протоколу стосовно не зазначення нормативно-правового акту, який передбачає відповідальність за правопорушення, а також не роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності її прав, передбачених Конституцією України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд визнає неспроможними з огляду на наступне.

Диспозиція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП має бланкетний характер, тобто для з`ясування суті порушення необхідно з`ясувати, які саме статті, пункти правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами порушено.

Так, відповідно до протоколу, у фабулі інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення міститься посилання на п.п. 4 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року, що розкриває суть порушення об`єктивної сторони.

Разом з тим, в матеріалах долучених до протоколу про адміністративне правопорушення міститься роз`яснення ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268, 307, 308 КПК особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що суперечить її письмовим поясненням.

Як слідує зі змісту протоколу серії ВАБ № 027577 від 19.01.2021 року, ОСОБА_1 здійснювала торгівлю непродовольчими товарами (шкарпетками), чим не забезпечила виконання Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року та порушила п.п. 4 п. 3 вказаної Постанови КМУ.

Відповідно до п.п. 4 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 9 грудня 2020 р. № 1236, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі виключно товарами, що належать до продуктів харчування, лікарських засобів, виробів медичного призначення, засобів гігієни, побутової хімії, засобів зв`язку, друкованих засобів масової інформації, ветеринарних препаратів, кормів, насіння, засобів захисту рослин на торговельних площах, не менш як 60 відсотків яких призначено для торгівлі такими товарами. Торговельна діяльність іншими групами товарів може відбуватися лише із здійсненням адресної доставки замовлень; Абзац другий підпункту 4 пункту 3 в редакції Постанови КМ № 9 від 05.01.2021 торгівлі пальним; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, перукарень та салонів краси за попереднім записом; виконання робіт із збирання і заготівлі відходів; Підпункт 4 пункту 3 доповнено абзацом згідно з Постановою КМ № 9 від 05.01.2021.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

З огляду на викладене, будь-яких об`єктивних доказів, що ОСОБА_1 , будучи завідувачем відділу свіжих овочів, є суб`єктом господарювання, яка провадить діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, порушивши п.п. п.п. 4 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 (зі змінами), матеріали справи не містять, тоді як долучені до протоколу про адміністративне правопорушення копія наказу № 30/МС142 к від 18.02.2019 року та відеозапис, відповідно до якого касир ОСОБА_2 здійснила продаж шкарпеток, що також підтверджується фіскальним чеком № 25/1531/112 від 19.01.2021 року, спростовують в своїй сукупності обставини, викладені у фабулі. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків вчиненого правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП не підтверджена наявними доказами безсумнівно, а інших доказів, які б вказували на наявність в діях останньої ознак адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять, тому провадження в справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 44-3, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити, через відсутність в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя Л.В. Клименко