П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 1 м. Черкаси Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонера, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

Гр. ОСОБА_1 06 лютого 2021 року о 13 годині 20 хвилин в с. Тубільці Черкаського району Черкаської області по вул. Центральній керував автомобілем «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Судове засідання у даній справі було призначено на 01 березня 2021 року.

01 березня 2021 року за клопотанням гр. ОСОБА_1 проведення розгляду справи було відкладено до 17 березня 2021 року.

17 березня 2021 року за клопотанням захисника ОСОБА_2 судове засідання було відкладено до 31 березня 2021 року.

31 березня 2021 року гр. ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився втретє.

Водночас, до суду прибули захисники гр. ОСОБА_1 адвокат Горстка Я.В. та адвокат Білоглазенко Г.П., які повідомили суд про те, що їхній довіритель не має змоги бути присутнім під час розгляду справи у зв`язку виявленням у його дружини хвороби COVID-19. На підтвердження своїх слів надали копію результатів дослідження № 24801891 від 25 березня 2021 року відносно гр. ОСОБА_3 .

Суд наголошує, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п.п. 66 - 69 рішення у справі «Смірнова проти України» (заява № 36655/02) від 08 листопада 2005 року Європейський суд з прав людини повторює, що розумність тривалості провадження повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору. Нездатність державних органів ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням статті 6 параграфа 1 даної Конвенції, оскільки обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні органи.

За таких обставин, враховуючи, що статтею 268 КУпАП не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, для забезпечення розгляду справи у межах строку накладення адміністративного стягнення, суд вважає за можливе розглянути справу без участі гр. ОСОБА_1 та за участі його захисників адвокатів Білоглазенко Г.П. та Горстки Я.В.

Крім того, у судове засідання з`явився Голова Правління Черкаської обласної громадської організації осіб з інвалідністю, пенсіонерів та ветеранів прикордонних військ імені Героя України генерал-майора ОСОБА_4 Карпич М.Б.

Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Як зазначено вище, причиною неявки свідка ОСОБА_5 є хвороба. Інші свідки причин неявки суду не повідомили.

У судовому засіданні захисниками Білоглазенко Г.П. та ОСОБА_2 подано клопотання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та передачу матеріалів справи на розгляд Черкаської обласної громадської організації осіб з інвалідністю, пенсіонерів та ветеранів прикордонних військ імені Героя України генерал-майора ОСОБА_4 .

Вказане клопотання було підтримано Головою Правління Черкаської обласної громадської організації осіб з інвалідністю, пенсіонерів та ветеранів прикордонних військ імені Героя України генерал-майора ОСОБА_4 Карпичем М.Б., який зауважив, що гр. ОСОБА_1 є членом вищевказаної організації з 2002 року, на даний час являється заступником Голови Правління, був нагороджений почесними грамотами, має подяку, характеризується виключно позитивно.

Крім того, захисник ОСОБА_1 адвокат Горстка Я.В. звернула увагу суду на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно її довірителя, всупереч вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), не зазначено конкретних ознак алкогольного сп`яніння, що були виявлені у гр. ОСОБА_1 . Також, захисник зауважила, що працівниками поліції було порушено вимоги чинного законодавства, адже її довірителю не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Пояснила, що ОСОБА_1 дійсно у своїх письмових поясненнях визнав факт вживання алкогольних напоїв напередодні та підтвердив, що відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, однак просила взяти до уваги, що того дня він поспішав, адже разом з дружиною, яка має онкологічне захворювання, їхав до аптеки з метою придбання ліків для останньої.

Заслухавши захисників Білоглазенко Г.П. та Горстку Я.В., вислухавши Голову Правління Черкаської обласної громадської організації осіб з інвалідністю, пенсіонерів та ветеранів прикордонних військ імені Героя України генерал-майора ОСОБА_4 ОСОБА_8 , вивчивши матеріали справи, вважаю необхідним зазначити наступне.

Згідно з частинами другою - четвертою статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП закріплено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з вимогами частини 1 статті 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Дослідивши адміністративний матеріал та оцінивши докази у їх сукупності, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується наступними доказами по справі:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 248236 від 06 лютого 2021 року;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які зазначили, що у їхній присутності гр. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичній установі;

- письмовими поясненнями гр. ОСОБА_1 , написаними власноруч, в яких останній зазначив, що «вчора вживав спиртне, до лікаря їхати не обов`язково, відмовляється в присутності свідків».

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

У відповідь на твердження захисника Горстки Я.В. про недотримання працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно гр. ОСОБА_1 , конкретних ознак алкогольного сп`яніння, що були виявлені у останнього, суд зауважує, що вони не є суттєвими.

Оцінюючи доводи сторони захисту про те, що гр. ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, суд зважає на наявні у матеріалах справи письмові пояснення гр. ОСОБА_1 про те, що напередодні він вживав спиртні напої та їхати до лікаря відмовляється в присутності свідків

Відтак, порушень вимог чинного законодавства в діях працівників поліції суд не вбачає.

Суд констатує, що матеріали провадження не містять жодних відомостей про допущення працівниками поліції неповноти чи необ`єктивності в оцінюванні дій правопорушника, а також вчинення ними неправомірних дій під час складення протоколу про адміністративне правопорушення чи інформації про оскарження цих дій.

Пояснення захисника ОСОБА_2 про те, що того дня її довіритель поспішав, адже разом з дружиною, яка має онкологічне захворювання, їхав до аптеки з метою придбання ліків для останньої, не спростовують вину гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, стороною захисту не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували відсутність в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи клопотання захисника Горстки Я.В. про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та передачу матеріалів справи на розгляд до Черкаської обласної громадської організації осіб з інвалідністю, пенсіонерів та ветеранів прикордонних військ імені Героя України генерал-майора ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що таке клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 1 статті 21 КУпАП (у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення) встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративної відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

За змістом зазначеної норми закону звільнення від адміністративної відповідальності, в даному випадку, є правом, а не обов`язком суду, і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 статті 6 КУпАП передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

Керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, а тому таке порушення не може бути визнано малозначним.

Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

У рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За правовим полем України, зокрема п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року, з подальшими змінами, а також ст. 130 КУпАП, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, гр. ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Крім цього, з наданого клопотання про передачу матеріалів справи на розгляд Черкаської обласної громадської організації осіб з інвалідністю, пенсіонерів та ветеранів прикордонних військ імені Героя України генерал-майора ОСОБА_4 , а також протоколу засідання Правління вищевказаної організації, вбачається, що такі не містить будь-яких даних про те, яким чином дана громадська організація буде реалізовувати громадський вплив на гр. ОСОБА_1 , та які зобов`язання бере на себе для здійснення заходів виховного впливу, спрямованих на недопущення вчинення останнім нових правопорушень. Також відсутня інформація про чисельність самої організації.

Суд, розглянувши клопотання, вважає, що у його задоволенні слід відмовити, оскільки правопорушення, яке вчинене гр. ОСОБА_1 , є умисною, суспільно небезпечною дією, грубим порушенням Правил дорожнього руху України, що може суттєво впливати не тільки на можливість адекватно керувати транспортним засобом, а й стосується безпеки інших учасників дорожнього руху, а тому звільнення гр. ОСОБА_1 від відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації, в даному випадку, є недоцільним.

Наведені в клопотанні обставини, як на підставу передачі матеріалів про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 на розгляд громадської організації враховуються при обранні адміністративного стягнення, однак не можуть бути безумовною підставою для застосування положень статті 21 КУпАП.

При визначенні адміністративного стягнення гр. ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання гр. ОСОБА_1 , суд не вбачає.

На підставі наведеного, враховуючи характер та ступінь небезпеки вчиненого, а також ті обставини, що гр. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, що відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності та не є малозначним, тому з метою попередження вчиненню нових правопорушень, слід на нього накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Дане адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для виправлення гр. ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 21, 33, 34, 35, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283-285 КУпАП , -

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання захисника - адвоката Горстки Ярослави Василівни про передачу матеріалів справи відносно гр. ОСОБА_1 на розгляд Черкаської обласної громадської організації осіб з інвалідністю, пенсіонерів та ветеранів прикордонних військ імені Героя України генерал-майора ОСОБА_4 - відмовити.

Визнати гр. ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути із гр. ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Т. А. Миколаєнко