Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Ковальова С.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Ковальова С.В. на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою судді ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.

Оскаржуваною постановою судді ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 25.11.2020 в м. Луцьку по вул. Теремнівській, керував автомобілем «Ford Transit Conect», р.н. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9.а ПДР України. При цьому, огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер».

В поданій апеляційній скарзі захисник Ковальов С.В. вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено точного часу вчинення адміністративного правопорушення. Зазначає, що ОСОБА_1 не були роз`ясненні його права, також не зазначено з яких саме відеокамер до протоколу долучені відеозапису. Вказує на те, що на момент коли під`їхали працівників поліції, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Ковальова С.В., які підтримували апеляційну скаргу та просили скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, пояснення свідка, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі положеннями ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримався.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені місцевим судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 385637 від 25 листопада 2020 року, (а.с.1), роздруківкою приладу «Драгер», згідно якої в ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння 2, 10% проміле (а.с3), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), відеозаписом з бодікамер працівників поліції (а.с.5).

Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, оскільки у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

Згідно з ч.3 цієї статті КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як убачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, на вимогу працівника поліції ОСОБА_1 пройшов огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер», при цьому незгоди з результатами такого огляду він не проявляв, також не проявляв бажання на проходженні огляду у медичному закладі. (а.с.5).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 385637 від 25 листопада 2020 року (а.с.1), який складений поліцейським відносно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксовано стан сп`яніння останнього (а.с.1).

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, встановлено ознаки сп`яніння ОСОБА_1 , а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода (а.с.4).

Вказані обставини повністю знайшли своє підтвердження і у роздруківці з приладу «Драгер», згідно якої у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння 2,10 проміле (а.с.3).

Вказані обставини повністю підтвердив і допитаний в судовому засіданні апеляційного суду працівник поліції ОСОБА_3 , який пояснив, що під час несення служби по вулиці Теремнівській зупинили транспортний засіб «Ford Transit Conect», за кермом якого перебував ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння,на що водій погодився і в його було виявлено алкогольного сп`яніння. Також показав, що часу вчинення правопорушення у протоколі не вказав помилково, і вважає вказану обставину систематичною опискою. Крім того зазначив, що жодних зауважень щодо огляду ОСОБА_1 не висловлював, та не заперечував і результати огляду, та не просив пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Крім того вказав, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу, а тому щодо останнього і було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з відеозапису з боді-камер працівників поліції, на яких зафіксовано обставини події, ОСОБА_1 не заперечував щодо керування ним транспортним засобом, крім того, на відео зафіксовано, як при зустрічному роз`їзді автомобіля працівників поліції з автомобілем Форд-Транзит, останній знаходився перед пішоходи переходом, тоді як працівники поліції розвернулись, автомобіль Форд-Транзит знаходився безпосередньо на пішохідному переході (а.с.5).

Отже, вказаний відеозапис та показання свідка ОСОБА_3 повністю спростовують доводи апеляційної скарги та пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом.

Що ж стосується посилань сторони захисту про те, що в протоколі не зазначено з яких відеокамер долучено до протоколу відеозаписи, а також відсутність серійних номерів, а тому відеозапис є недопустимим доказом, то вони не заслуговують на увагу, так як дана обставина жодним чином не спростовує події, зафіксовані на бодікамеру та не спростовує виявлений приладом «Драгер» стан алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , який складає 2,10 проміле (а.с.3), що в 10,5 разів перевищує дозволену норму.

Крім того, наведені доводи жодним чином не спростовують вмотивованих та обґрунтованих висновків судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Що ж стосується посилань сторони захисту на незазначення часу вчинення адміністративного правопорушення у протоколі щодо ОСОБА_1 , як на підставу скасування оскаржуваної постанови щодо останнього, то вони не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки час вчинення правопорушення вказаний як на роздруківці з приладу «Драгер» (а.с.3), так і на відеозаписі з бодікамер (а.с.5).

Крім того, вказана обставина жодним чином не спростовує висновків місцевого суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 2.10 проміле. Поскільки такі висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими судом доказами в їх сукупності (а.с.1, 3, 5) та показаннями свідка ОСОБА_3 ..

Твердження сторони захисту про не роз`яснення ОСОБА_1 його прав, є безпідставними, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього ОСОБА_1 розписався у відповідній графі, що йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП (а.с.1).

Інші доводи апеляційної скарги також не можуть бути підставами для скасування постанови судді, оскільки не впливають на правильність його висновків та не спростовують доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину.

При накладенні адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника ОСОБА_1 та обґрунтовано застосував щодо нього безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Ковальова С.В. залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов