Справа № 675/1417/21
Провадження № 3/675/669/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Пашкевич Р. В., з участю секретаря Ткачук Я. Л., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, паспорт НОМЕР_1 від 28.09.2016,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

03 вересня 2021 року о 12 год. 08 хв. в с. Плужне по вул. Островського, 72, Шепетівського району (колишній Ізяславський район) Хмельницької області, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоблоком з причепом «FORTE», з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на нагрудну цифрову камеру.

Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи своєчасно сповіщеним про місце та час розгляду справи, про що свідчить його підпис у розписці про вручення судової повістки від 15.09.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Таким чином у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП суд розглядає справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим ОСОБА_1 будучи в судовому засіданні 15.09.2021, не заперечував, що йому працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, однак на вказану пропозицію він відмовився, оскільки вважав, що стосовно нього буде складатися адміністративний протокол по механічним несправностям мотоблока.

Дослідивши матеріали справи, прихожу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність водіїв у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, крім іншого, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, в зв`язку із чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 489236 від 03 вересня 2021 року, ОСОБА_1 цього дня о 12 год. 08 хв. в с. Плужне по вул.Островського, 72, керував транспортним засобом мотоблоком з причепом «FORTE», з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився.

Дане порушення фіксувалося на відео на нагрудний відеореєстратор поліцейського.

Протокол складено з дотриманням встановлених вимог ст. 256 КУпАП.

З досліджених під час розгляду справи відеозаписів події, що містяться на DVD-R диску, здійсненими нагрудною камерою працівника поліції, вбачається, що ОСОБА_1 керував мотоблоком, та після зупинки його транспортного засобу, працівниками поліції у встановленому порядку було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак останній таким правом не скористався від проходження такого огляду категорично відмовився, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Зазначені відеозаписи є чіткими, містять всі необхідні для кваліфікації дій правопорушника обставини.

Крім того, відповідно до вказаних відеозаписів події, ОСОБА_1 вказував працівникам поліції, що він не являється учасником дорожнього руху, оскільки посвідчення водія на мотоблок чинними правилами дорожнього руху не вимагається.

На вказані доводи ОСОБА_1 суд вважає за потрібне вказати наступне.

Відповідно до вимог статті 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Визначення терміну «транспортний засіб» наведено в п.1.10 Правил дорожнього руху України, згідно з яким транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Тобто проаналізувавши дану норму Правил, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема, і самого водія чи його вантажу, то в цьому випадку він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом, а тому особа, що керує таким транспортним засобом повинна нести відповідальність за керування ним у стані алкогольного сп`яніння чи відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння пристрою номерного знаку та за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.

Механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Враховуючи, що ОСОБА_1 , керуючи мотоблоком з причепом, рухався по дорозі, він був учасником дорожнього руху, а тому зобов`язаний керуватись Правилами дорожнього руху України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставиною, що пом`якшує та обтяжують відповідальність правопорушника, не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею, встановлена відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З інформації, наданої начальником відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, наявної у матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 21.11.2018 видавалосяпосвідчення водія з терміном дії до 21.11.2020.

Вказане свідчить про те, що станом на день вчинення адміністративного правопорушення та розгляду вказаних адміністративних матеріалів у ОСОБА_1 дійсне посвідчення водія відсутнє.

За змістом абзацу 3 пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» призначення покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Тому, враховуючи вищевикладене, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, вважаю, що ОСОБА_1 , потрібно піддати адміністративному стягненню у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами.

У відповідності з вимогами ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 , слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 35, 36, 130, 221, 283-287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Р. В. Пашкевич