Справа № 201/7996/21
Провадження № 3/201/4144/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Батуєв О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09.08.2021 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали вищевказаної справи. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 806682 від 07.08.2021 року, 07.08.2021 року о 12-00 годині за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не виконала рішення органу опіки № 152-р від 31.05.2021 року «Про визначення способу участі ОСОБА_2 у вихованні дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 23.12.2014 року, чим порушила ч. 1, 2 ст. 150 СКУ. Свідки і потерпілі вказаної події не вказані.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала, пояснивши, що вказаної події не було, вона не чинить перешкоди батьку дітей ОСОБА_2 у виконанні рішення органу опіки, втім ОСОБА_2 протягом останніх двох років сам не бажає спілкуватися з дітьми. Більш того, діти категорично відмовляються від зустрічей з їх батьком. Відповідно до експертного висновку психологічного обстеження дітей від 11.06.2021 року, психологом рекомендовано, за можливості, обмежити прямий контакт дітей з біологічним батьком з метою попередження їх ретравматизації.

Представник ОСОБА_1 адвокат Полтавець Т.О. надала письмове пояснення, в якому просила провадження закрити за відсутністю в діях її довірительки складу адміністративного правопорушення.

Cуд, дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, як-то: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Сам обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проаналізувавши зібрані докази в цій справі, Суд установив таке.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, несе у т.ч. адміністративну відповідальність за такі дії відповідно до ч. 5 ст. 185 КУпАП.

Вказана норма закону є бланкетною, диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Юридичний склад адміністративного правопорушення це передбачений нормами права комплекс ознак (елементів), за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП, є ухилення батьків обов`язку від виконання рішення органів опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 184 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

Відповідно за диспозицією ч. 5 ст. 184 КУпАП тільки умисне невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Також, у постанові КАС від 14.12.2020 у справі № 755/7380/20 указав, що у протоколі про адміністративне правопорушення формально зазначено, що особа не надала можливості побачитися дитині з батьком, однак причини такого ненадання уповноваженими особами не з`ясовані.

Тим самим КАС сформовано орієнтири відповідно до яких при вирішенні справ цієї категорії у протоколі має указуватися причина ненадання можливості побачитися дитині з батьком, апріорі питання складання проколу може бути вирішено уповноваженими особами тільки після аналізу установлених причин на предмет їх поважності, і при не установленості факту поважності причин лише тоді має бути такими особами складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 185 КУпАП.

В цій справі таких даних (факту невиконання рішення органу опіки та піклування у т.ч. шляхом ухилення, тобто через учинення певних дій (перепон) з даних суду матеріалів з боку особи, у відношенні якої складено протокол, не установлено.

Так, у судовому засідання встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.09.2010 року, від якого мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.03.2019 року шлюб розірвано.

Розпорядженням № 152-р від 31.05.2021 року Голови адміністрації Соборного району ДМР визначено участь батька у вихованні з дітьми у формі спілкування кожної суботи та неділі місяця з 11-00 до 17-00 годин за місцем фактичного проживання батька або в місцях, які відповідають віку дітей, без супроводу чи присутності матері дітей.

Дані щодо перешкод у спілкуванні суду, крім самого протоколу від 07.08.2021 року, не надано. Очевидці події відсутні.

Диспозиція ж ч. 5 ст.184 КУпАП передбачає умисне невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини шляхом дій або ж бездіяльності.

З огляду на що Суд констатує, що дана справа про адміністративне правопорушення не містить достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч. 5 ст.184 КУпАП.

З тлумачення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод викладених в рішеннях ЄСПЛ вбачається, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

ЄСПЛ у справах «Малофєєв проти Росії» та «Карелін проти Росії», сформулював позиції, за якою у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачиться на користь особи. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які вказували «поза розумним сумнівом» про невиконання ОСОБА_1 розпорядження № 152-р від 31.05.2021 року здобуто не було та суду не надано.

Так, відповідно до матеріалів справи не можливо дійти висновку поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 вчиняла дії, пов`язані з ненаданням чи перешкоджанням участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_2 з його донькою і сином.

Дії ОСОБА_1 не можна вважати такими, що були спрямовані на невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини, адже згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Вище наведене вказує на відсутність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП, що в свою чергу вказує на відсутність події цього адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

А тому, підстав для направлення справи на дооформлення Суд не убачає з огляду на положення ст. 284 КУпАП.

За таких умов, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю, що провадження у цій справі слід закрити на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, який вказує на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 22, 33-35, 40-1, ч. 3 ст. 126, 184, 251, 252, 283-КУпАП, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 даного Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.В. Батуєв