Справа № 740/5704/20 Головуючий у 1 інстанції Пантелієнко В. Г.
Провадження № 33/4823/86/21
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Луєнка Ю. В.

Розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 січня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області, з професійно-технічною освітою, громадянин України, інвалід 2 групи, неодружений, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 454 грн. судового збору.

Як установив суд, 23 грудня 2020 року о 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 по вул. Василівська в м. Ніжин Чернігівської області, керував автомобілем марки «Шкода Октавіа», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, незв`язана мова, тремтіння пальців рук. На порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, мотивуючи тим, що суд першої інстанції належним чином не оцінив зібрані докази, що потягло прийняття рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи. Висновки ґрунтуються на припущеннях та не належних доказах у розумінні ст. 251 КУпАП та не доводять факту вчинення ним правопорушення.

На порушення вимог ст. 268 КУпАП, суд розглянув справу за його відсутності, при цьому судового повідомлення він не отримував та не міг його отримати, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення вказана невірна адреса його жінки, яка є власником транспортного засобу.

22 грудня 2020 року до нього приїхала свідок ОСОБА_2 , яка має хвору матір, прикуту до ліжка. У кімнаті хворої встановлено обладнання, яке реагує на рухи та в реальному часі передає відео зображення на мобільний телефон. О 01 год. 30 хв. 23 грудня 2020 року прийшло повідомлення, з якого було видно, що матір впала з ліжка і невідкладно потребує допомоги, а тому вони з ОСОБА_2 їхали до матері. За кермом автомобіля перебував саме він, так як має більший водійський стаж та навики водіння. Ні він, ні його наречена у стані алкогольного сп`яніння не перебували.

Біля будинку по вул. Васильківській 5, їх зупинили працівники поліції без будь-яких на те підстав. Він виконав вимогу про зупинку та пояснив поліцейським, що у них склалася надзвичайна ситуація, проте поліцейські вимагали проходження обстеження на стан сп`яніння. Він погодився пройти тест на місці зупинки, проте виявилося, що драгера екіпаж не має і треба чекати приїзду іншого патрульного автомобіля.

Він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Поліцейські затягнули час огляду, власниці ОСОБА_2 не віддали автомобіль, вона не могла тривалий час добратися до будинку своєї матері та надати допомогу.

На думку апелянта, у тій ситуації, його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння була здійснена у стані крайньої необхідності, поспішали до хворої людини, яка перебувала в небезпеці.

Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення свідки були зупинені пізніше та не чули пояснень, які вони з ОСОБА_2 надавали працівникам поліції. Також вони не бачили у нього ознак сп`яніння, оскільки він сидів в автомобілі, а свідки стояли на вулиці. Коли поліцейські складали протокол, то ОСОБА_2 викликала таксі і поїхала до хворої матері.

За обставин, коли поліцейськими не були дотримані вимоги Інструкції та Порядку при здійсненні огляду, а відмова водія була обумовлена поважними для того підставами, суд передчасно ухвалив рішення про визнання його винуватим.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав доводи поданої апеляційної скарги, вказуючи, що в той день не вживав спиртних напоїв, хворий на цукровий діабет та є інвалідом другої групи. Причини зупинки поліцейські не повідомили, вимагали пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння, з чим він погодився, проте огляд не проводився, так як екіпаж не мав при собі тесту, просили почекати. Він та свідок ОСОБА_2 просили проїхати з ними до дому хворої жінки, яка потребувала невідкладної допомоги, на що поліцейські не погодилися та порадили викликати швидку, лікарі якої не зможуть потрапити в закрите житло. Він сидів в поліцейській машині на передньому пасажирському сидінні, коли поліція знайшла двох свідків, ні його обличчя, ні тремтіння рук, а тим більше різкого запаху алкоголю чути та бачити не могли.

На виклик у суд першої інстанції він не прибув, так як не був повідомлений про день і час судового розгляду. Поліцейські в протоколі зазначили адресу власниці автомобіля ОСОБА_2 , з помилкою в номері будинку, відповідно і свідок не могла йому передати, коли відбудеться судове засідання.

Свідок ОСОБА_2 в апеляційному суді підтвердила, що її матір ОСОБА_3 після перенесених гострих порушень мозкового кровообігу прикута до ліжка. Вони ввечері 22 грудня 2020 року дійсно зустрічалися з ОСОБА_1 і після отримання відео сповіщення про те, що матір впала з ліжка на живіт, вони терміново виїхали на її автомобілі до неї додому. За кермом автомобіля був ОСОБА_1 , який має більший досвід керування автомобілем. Дорогою їх зупинили працівники поліції і попросили ОСОБА_1 вийти з автомобіля та надати документи, що він і зробив. Вона показувала відео поліцейським. Просила увійти у їх становище, що матір лежить на підлозі і сама не підведеться, на що поліцейські радили викликати швидку, не звертаючи увагу на те, що жінка замкнена у житлі і інших людей, щоб відкрили двері, нема.

ОСОБА_1 погодився пройти тест на алкогольне сп`яніння, після чого виявилося, що приладу для перевірки вони не мають, пропонували їхати в лікарню або чекати на інший патруль, який тривалий час не їхав. Вона ледве добралася до матері, яку госпіталізували і вона поряд з нею провела два тижні в лікарні. Працівники поліції відмовили їй в передачі її ж автомобіля, не зважаючи на те, що вона їх про це просила та має посвідчення водія на право керування транспортним засобом. На вулиці Шевченка під № 97 будинку у місті Ніжині немає, є будинки 97-а, 97-б та 97-в.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, її захисника, свідка, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Положення ч. 2 ст. 268 КУпАП дозволяють судовий розгляд у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, якщо є данні про її своєчасне сповіщення про день і час, а також місце проведення розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.

З матеріалів справи убачається, що суд ОСОБА_1 за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення - саме АДРЕСА_2 направлялася повістка про виклик до суду, яка повернулася не врученою через неправильне зазначення адреси одержувача( а. с. 8).

Не зважаючи на відсутність об`єктивних даних вважати, що ОСОБА_1 отримав судовий виклик, суд не відклав розгляд справи, не вжив заходів щодо з`ясування місця реєстрації особи, щодо якої складений протокол, і розглянув справу у її відсутність, безпідставно зазначивши у постанові про те, що особа про час та місце судового розгляду сповіщена належним чином.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про обмеження його права надати пояснення та постати перед судом з метою доведення своєї невинуватості.

За змістом вимог ст. ст. 45, 252, 280 КУпАП під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення питання, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 3 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на ознаки алкогольного сп`яніння водія вказують: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаки сп`яніння, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення: різкий запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова та тремтіння рук у водія ОСОБА_1 , нічим не підтверджуються.

У письмових поясненнях свідка ОСОБА_4 зазначено, що водій автомобіля Шкода в його присутності на пропозицію продути алкотестер Драгер на місці або пройти обстеження на предмет вживання алкоголю, відмовився ( а. с. 5) .

Свідок ОСОБА_5 був свідком того, як в його присутності водій ОСОБА_1 , який керував автомобілем Шкода з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, незв`язана мова, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на місці за допомогою приладу Драгер або в лікарні відмовився ( а.с. 4).

На відеозапису, доданому до матеріалів справи, свідки стоять поряд з поліцейським автомобілем, а ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в салоні поліцейського автомобіля, де не було видно тих ознак, які описав поліцейський та свідок ОСОБА_5 . Логічно виникають розумні сумніви, що свідки з такої відстані не могли відчувати як запаху, так і не могли побачити тремтіння рук та почути незв`язну мову, оскільки на відеозаписі майже не чутно, що відповів ОСОБА_1 на запитання поліцейського.

Крім того, зупинка транспортного засобу повинна бути здійснена у відповідності до вимог Закону України «Про національну поліцію», виключно при наявності порушень Правил дорожнього руху з боку водія, інформації, яка надійшла на службу «102», що водій зупиненого транспортного засобу може перебувати у стані сп`яніння тощо.

Матеріали справи взагалі не містять відомостей про те, на яких підставах був зупинений автомобіль «Шкода Октавіа», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

При цьому, вимога поліцейського до водія пройти огляд на стан сп`яніння також повинна ґрунтуватися на достатніх для цього підставах, при наявності дійсних ознак такого сп`яніння, а неудаваних, користуючись несприятливими життєвими обставинами, що склалися у водія та близьких йому людей.

Якщо проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння пропонувалося працівником поліції без явних на те причин, водій погоджувався пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу, але у працівників поліції не було із собою приладу Драгер, а потім відмовлявся через те, що повинен був відвезти наречену до хворої матері, яка прикута до ліжка та перебувала у стані небезпеки, а для поїздки в лікарню або ж на приїзд іншого патруля з приладом для перевірки стану сп`яніння, потрібний був час, опис ознак алкогольного сп`яніння, не підтверджується об`єктивними даними, винуватість водія ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху поза розумним сумнівом не доведена.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП через відсутність складу правопорушення.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець