Справа № 369/8753/21
Провадження № 3/369/5633/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.09.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Перекупка Ганна Анатоліївна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Київського обласного управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

за частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановив:

В судовому засіданні встановлено, що колишній молодший інспектор взводу охорони фізичних осіб роти фізичної безпеки Маріупольського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Донецькій області ОСОБА_1 у 2020 році будучи особою, на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), несвоєчасно без поважних причин подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Реєстр), декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Датою вчинення адміністративного правопорушення є дата фактичного подання електронної декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто 05.04.2021 року.

Датою виявлення правопорушення є дата з`ясування всіх необхідних даних, що збігається із датою складання протоколу, а саме 17 червня 2021 року.

Місцем вчинення правопорушення є АДРЕСА_1 , тобто адреса місця проживання останнього, оскільки після звільнення ОСОБА_1 мав можливість подати декларацію після звільнення через мережу Інтернет в будь-якому місці.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні визнав. Крім того, зазначив, що в кінці березня 2021 року почав заповнювати декларацію після звільнення, зберіг її, щоб протягом декілька днів внести зміни до неї і вчасно подати, але через хворобу членів його родини забув це зробити. Відразу після одужання він подав декларацію 05.04.2021 року за місцем свого проживання.

Прокурор Непомнюща О.А. просила визнати ОСОБА_1 винним та притягнути його до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

Відповідно до витягу з наказу УПО в Донецькій області № 11 о/с від 13.02.2020 року, старшого сержанта поліції ОСОБА_1 призначено молодшим інспектором взводу охорони фізичних осіб роти фізичної безпеки маріупольського МВ УПО в Донецькій області.

Відповідно до витягу з наказу УПО в Донецькій області №7 о/с від 30.09.2020 року, старшого сержанта поліції ОСОБА_1 молодшого інспектора взводу охорони фізичних осіб роти фізичної безпеки маріупольського МВ УПО в Донецькій області звільнено зі служби в поліції, з 01.10.2020 року, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

ОСОБА_1 14 квітня 2016 року прийняв Присягу на вірність Українському народові.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Таким чином, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини першої статті 1 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Тому, згідно з абзацом п`ятнадцятим частини першої статті 1, абзацом 1 частиною 2 статті 45 Закону, приміткою до статті 172-6 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Абзацом другим частини другої статті 45 Закону визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частиною першою статті 45 Закону встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10 червня 2016 року № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2019 року № 1300/34271 (далі Порядок), декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи звільненим з поліції з 01.10.2020 року, був зобов`язаний у наступному році, після припинення діяльності, подати декларацію після звільнення особи, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто подати декларацію за 2020 рік у 2021 році (до 01.04.2021 року).

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК(https://portal.nazk.gov.ua), декларацію після звільнення за 2020 рік, ОСОБА_1 подав лише 05.04.2021 року о 19 год. 57 хв., тобто несвоєчасно без поважних причин.

Відповідно до послідовності дій користувача Реєстру, які вчинив ОСОБА_1 , дії по заповненню декларації за 2020 рік останній розпочав 22.03.2021 року, проводив 23.03.2021року, 24.03.2021 року, 02.04.2021 року і завершив 05.04.2021 року.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 ознайомлений з вимогами статті 45 Закону, а також з наслідками недотримання вимог антикорупційного законодавства.

Поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, не встановлено. Відповідних доказів матеріали справи не містять.

Відповідно до частини першої статті 172-6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Оцінивши в сукупності докази, які наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 19/2021 від 17 червня 2021 року, роздруківку з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з загальними відомостями та інформацією щодо подання декларації, послідовність дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_1 , повідомлення про факт неподання декларації № 643/43/48/01-2021 від 20 квітня 2021 року, копію витягу з наказу № 11о/с від 13.02.2020 року, копію наказу № 71о/с від 30.09.2020 року, копію витягу з наказу №1 о/с від 07.11.2015 року, рапорт старшого оперуповноваженого в ОВС від 24.05.2021 року, лист з Донецького Управління Національної поліції Департаменту внутрішньої безпеки від 25.05.2021 року №1058/42-04/01-2021, лист з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 17.05.2021 року № 5480/42-08/03-21, копії медичних довідок центру «Добробут», копію декларації ОСОБА_1 від 05.04.2021 року, письмові пояснення ОСОБА_1 від 17 червня 2021 року, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП.

Призначаючи ОСОБА_1 вид та міру адміністративного стягнення, судом враховується відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, особу порушника, його майновий стан, відношення ОСОБА_1 до скоєного, зокрема щире каяття.

Наведені в матеріалах справи обставини свідчать про достатність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією даної статті, з урахуванням особи правопорушника, буде домірним скоєному, а тому суд дійшов висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції, передбаченої частиною першої статті 172-6 КУпАП, а саме у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г. А. Перекупка