Справа №: 653/1315/21
Провадження № 3/653/860/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 жовтня 2021 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Ковальчук Н.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

18 травня 2021 року до суду від відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 , щодо якого було складено протокол про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2021 року серії ДПР18 № 523866 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 17 червня 2021 року, 13 липня 2021 року та 18 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 не з`явився. Причин неявки суду не повідомив.

Про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 18 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення йому поштового відправлення із судовою повісткою про виклик у судове засідання. Однак, заяв чи клопотань на адресу суду від нього не надходило.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з протоколом 26 квітня 2021 року о 01 год. 58 хв. у м. Генічеську по вул. Відродження, 4, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі у лікаря-фельдшера та підтверджується висновком від 26.04.2021 № 34. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 № 1306 водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вказані положення законодавства, для встановлення в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення має бути доведено: факт керування нею транспортним засобом, а також перебування такої особи у стані алкогольного сп`яніння.

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, як про це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, суд вважає доведеним, з огляду на відповідний висновок лікаря та зміст матеріалів відеозаписів.

Разом з тим, керування ОСОБА_1 транспортним засобом, про що вказано у протоколі, заперечувалось ОСОБА_1 як у самому протоколі так і у процесі спілкування з поліцейськими, що зафіксовано на відеозаписах.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України» та ін.). Такий стандарт доказування має бути дотриманий, зокрема, у справах про адміністративні правопорушення.

При цьому, на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом суду надані письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказують, що бачили як працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .

Однак, на думку суду, лише письмових пояснень двох осіб є недостатньо для того, щоб стверджувати про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «поза розумним сумнівом». Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 27 червня 2019 року у справі № 560/751/17, згідно з яким письмові пояснення осіб, які не допитувалися у судовому засіданні та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення (п. 32 постанови).

Органом поліції до протоколу про адміністративне правопорушення долучено 10 відеозаписів з портативних відеореєстраторів поліцейських. Разом з тим, усі відеозаписи містять фіксацію подій лише в лікарні та відповідно після проходження ОСОБА_1 медичного огляду. Суду не надано переконливих доказів, які б надали можливість встановити обставини зупинки транспортного засобу, або підтверджували сам факт керування таким транспортним засобом особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Таким чином, на думку суду, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як про це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, не доведено «поза розумним сумнівом».

Отже, з огляду на те, що усі сумніви мають тлумачитись на користь невинуватості особи, суд дійшов висновку, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, зважаючи на наданий суду обсяг доказів, не знайшли свого однозначного підтвердження під час розгляду справи.

Тому провадження у справі про адміністративне правопорушення належить закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247 КУпАП,

постановила:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Генічеського районного суду Н. В. Ковальчук

Постанова набрала законної сили ____ _____________ 202__ року