ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1264/21 Справа № 212/8027/20 Суддя у 1-й інстанції - Борис О. Н. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Тарнаповича І.В. на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2021 року, якою провадження у справі про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

представника потерпілого (в режимі

відеоконференції) Тарнаповича І.В.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2021 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 040048 від 28 жовтня 2020 року водій ОСОБА_2 16 жовтня 2020 року о 17.20 год. в м. Кривому Розі по вул. Железнодорожній біля буд. 7, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlender, днз НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», починаючи рух не переконався в безпечності своїх дій та допустив зіткнення з автомобілем Kia Ceed, днз. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався прямо по вул. Заводській. При ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, чим спричинено матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 10.1, 10.2 ПДР України.

В апеляційній скарзі представник потерпілого просить постанову суду скасувати, визнати ОСОБА_2 винуватим за ст. 124 КУпАП та на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити провадження.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини, які мають значення для справи, не дослухався відповідей судового експерта, який під час допиту зазначив про наявність кількох ознак, що свідчать про рух автомобіля Mitsubishi Outlender, днз НОМЕР_1 , що в свою чергу спростовує пояснення ОСОБА_2 . Зазначає, що показання свідків сторони захисту не узгоджуються між собою, зокрема, щодо руху автомобіля: ОСОБА_3 вказував, що автомобіль стояв, тоді як ОСОБА_4 вказував, що автомобіль повертав наліво; щодо знаходження автомобіля під час та після ДТП: ОСОБА_3 - в крайній лівій смузі на перехресті та після ДТП не переміщувався, ОСОБА_4 - на зустрічній полосі руху та після зіткнення автомобіль трішки змістився вправо та відкотився вперед. Вважає, що суд здійснював тиск на свідка ОСОБА_5 та безпідставно відкинув як її показання, так і показання потерпілого. Звертає увагу, що судом не було надано оцінки доказам, які були долучені потерпілим, та безпідставно відмовлено у дослідженні кольорових фотознімків в паперовому та цифровому форматі, на яких зафіксовані сліди шин та пошкодження автомобілів. Вказує, що висновок автотехнічної експертизи містить два протилежні висновки за свідченнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , однак суд не усунув ці протиріччя та протиріччя у показаннях учасників ДТП.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП.

Так, закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до висновку, що наявна у матеріалах справи сукупність доказів є недостатньою для того, щоб прийти до однозначного висновку за критерієм поза розумним сумнівом щодо винуватості водія ОСОБА_2 у вчиненні ДТП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Вказані висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вказані висновки суду спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи, при цьому за наявності суперечливих пояснень свідків та учасників ДТП в оскаржуваній постанові не зазначено, чому суд взяв до уваги показання ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і відхилив показання потерпілого ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Як встановлено апеляційним переглядом водію ОСОБА_2 інкримінується порушення Правил дорожнього руху України, яке виразилося в тому, що він 16 жовтня 2020 року о 17.20 год. в м. Кривому Розі по вул. Железнодорожній біля буд. 7, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlender, днз НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», починаючи рух не переконався в безпечності своїх дій та допустив зіткнення з автомобілем Kia Ceed, днз. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався прямо по вул. Заводській. При ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, чим спричинено матеріальні збитки.

Апеляційний суд, проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови, дійшов висновку про те, що суд першої інстанції не дав належну оцінку схемі місця ДТП, висновку експерта №СЕ-19/104-21/14281-ІТ та поясненням потерпілого ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з точки допустимості, належності та взаємозв`язку, а також не дослідив та взагалі не надав оцінки наданим потерпілою стороною фототаблицям з місця ДТП та схематичним зображенням розташування автомобілів під час ДТП, які мали істотне значення для розгляду справи.

Так, як слідує з технічного запису судових засідань суду першої інстанції ОСОБА_2 , свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надавали суперечливі свідчення, зокрема, щодо того чи рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_2 в момент зіткнення, останній та свідок ОСОБА_3 зазначили, що ні, а свідок ОСОБА_4 , що в момент зіткнення транспортний засіб здійснював поворот вліво. Крім того, на питання головуючого, чи зміщувався автомобіль після зіткнення, ОСОБА_2 зазначив, що ні, свідок ОСОБА_3 вказала, що не може вказати, оскільки знаходилась у шоковому стані, а свідок ОСОБА_4 вказав, що після зіткнення автомобіль трішки змістився вправо та відкатився вперед.

Однак суд першої інстанції не усунув вказані суперечності між показаннями свідків, внаслідок чого прийшов до передчасного висновку про визнання позиції сторони захисту щодо обставин ДТП.

При цьому суд першої інстанції, вказавши про необхідність критичного ставлення до показань свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_5 через їх суперечливість, не вказав в чому вона полягає та яким доказам по справі ці пояснення суперечать.

Як слідує з матеріалів справи на поставлені запитання суду щодо обставин ДТП, а саме руху автомобілів, які потрапили у ДТП, свідки надали аналогічні показання, та лише на запитання суду щодо віддаленості та швидкості руху автомобілів свідок ОСОБА_5 не могла надати відповіді, оскільки не була водієм, має поганий зір та не стежила уважно за дорожньою обстановкою.

Суд апеляційної інстанції не знаходить істотних суперечностей в показаннях цих свідків, які б впливали на правильність установлення фактичних обставин справи. Деякі розбіжності в показаннях свідчать про індивідуальне сприйняття кожною особою подій.

З пояснень ОСОБА_2 слідує, що в момент зіткнення транспортний засіб під його керуванням не рухався, однак з пояснень потерпілого ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також фототаблиць з місця ДТП слідує, що автомобіль Mitsubishi Outlender, під керуванням ОСОБА_2 , в момент зіткнення рухався, залишив слід катіння, що закінчується безпосередньо під його переднім лівим колесом.

Вказані пояснення потерпілого та свідків також підтверджуються схемою місця ДТП від 16 жовтня 2020 року, яка складена за участі обох учасників ДТП у відповідності до вимог п. 4 розділу VIII «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС № 1395 від 07 листопада 2015 року, та на якій графічно зображено місце дорожньо-транспортної пригоди та зафіксовано всі об`єкти та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, зокрема, зі схеми вбачається, що ширина проїжджої частини дороги в сукупності з кінцевим положенням автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , зафіксованим на схемі місця ДТП, не дозволяла автомобілю під керуванням ОСОБА_1 проїхати між ним та невстановленим автомобілем Газель без зіткнення з останнім.

При цьому ОСОБА_2 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та схеми місця ДТП жодних зауважень чи доповнень не мав.

З наданих представником потерпілого фототаблиць, на яких зображено отримані автомобілем під керуванням ОСОБА_1 пошкодження, слідує, що транспортний засіб Kia Ceed отримав пошкодження шини заднього правого колеса та правої бічної частини, при цьому пошкодження на автомобілі починаються на правій бічній частині, а наскрізне пошкодження шини заднього правого колеса має пошкодження з прикладеною до нього силою зправа наліво, що свідчить про рух автомобіля Mitsubishi Outlender під керуванням ОСОБА_2 під час зіткнення, оскільки за умови знаходження останнього в нерухомому стані в момент зіткнення, на чому наполягає ОСОБА_2 , для отримання зазначених пошкоджень автомобіль Kia Ceed, під керуванням ОСОБА_1 , повинен був рухатись вперед бічною частиною, що є конструктивно неможливим.

Вказані обставини також підтвердив допитаний у суді апеляційної інстанції судовий експерт ОСОБА_7 , який зазначив, що у зв`язку з тим, що в постанові Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2021 року про призначення судової автотехнічної експертизи не зазначено, в якій частині механізму ДТП та в якій саме стадії механізму, необхідно перевірити свідчення водії на технічну спроможність, під час складання висновку не було надано відповіді на вказане запитання. Однак, для того, щоб отримати пошкодження на правій бічній частині за умови, що автомобіль Mitsubishi Outlender знаходився у нерухомому стані, автомобіль Kia Ceed повинен був зміщуватись вправо, при цьому зафіксовані на фотознімках сліди котіння на проїжджій частині дороги свідчать, що автомобіль Kia Ceed зміщувався вліво, що в сукупності з наскрізним увігнутим у середину пошкодженням шини заднього правого колеса автомобіля Kia Ceed вказує на можливість знаходження автомобіля Mitsubishi Outlender у русі в момент зіткнення та технічну неспроможність в цій частині пояснень ОСОБА_2 .

Крім того, як слідує із висновку судової автотехнічної експертизи від 07 травня 2021 року № СЕ-19/104-21/14281-ІТ за обставин, зазначених ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , при заданих вихідних даних в діях водія ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 16.11 та д.з. 2.1 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з ДТП.

З огляду на викладене суд першої інстанції прийшов до необгрунтованого висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_2 порушень вимог п.п. 10.1, 10.2 ПДР України.

Оцінюючи пояснення водія ОСОБА_2 апеляційний суд вважає їх недостовірними і розцінює як спосіб захисту від притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки такі пояснення спростовуються поясненнями потерпілого, свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та судового експерта ОСОБА_7 , схемою місця ДТП, висновком судової автотехнічної експертизи від 07 травня 2021 року № СЕ-19/104-21/14281-ІТ та іншими письмовими доказами до справі.

Пояснення потерпілого ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повністю узгоджуються із фактичними даними, які були зафіксовані на схемі місця дорожньо-транспортної події від 16 жовтня 2020 року та фотознімках з місця ДТП і транспортних засобів, а також висновком судової автотехнічної експертизи від 07 травня 2021 року № СЕ-19/104-21/14281-ІТ.

Згідно п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З п. 10.2 ПДР України слідує, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Відповідно до дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 Табличка 7.8 «Напрямок головної дороги» транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Отже, перед початком руху та здійсненням повороту водій ОСОБА_2 повинен був переконатись, що такий маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 Табличка 7.8 «Напрямок головної дороги» транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Таким чином, факт порушення водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України в повному обсязі підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП з фототаблицею, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовані місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП, фототаблицями з місця ДТП, висновком судової автотехнічної експертизи від 07 травня 2021 року № СЕ-19/104-21/14281-ІТ та поясненнями судового експерта Пилипенка А.М., поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , наданими у суді першої інстанції, та наданими у судовому засіданні суду апеляційної інстанції поясненнями учасників ДТП.

З огляду на вищевикладене апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги представника потерпілого щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

Даючи оцінку вищевказаним доказам апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення уповноваженою особою старшим лейтенантом поліції ВРОМ ДТП ППП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області факту порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 10.1, 10.2 та д.з. 2.1 Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена, а його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, як встановлено в апеляційному суді, подія мала місце 16 жовтня 2020 року, а тому строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчились на момент розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, зважаючи на необґрунтованість викладеного у постанові суду першої інстанції висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з винесенням нової постанови, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову місцевого суду - скасувати.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Тарнаповича І.В. задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2021 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот