Справа № 428/8028/21
Провадження №3/428/1909/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Олійник В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ДПР18 № 362190 від 15.08.2021, 15 серпня 2021 о 14-05 годині в м. Сєвєродонецьку Луганської області по вул. Танкістів в районі буд. 20, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки АЗЛК 21412, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого скоїв наїзд на транспортний засіб автомобіль марки СНЕRY АМULЕТ, державний номерний знак НОМЕР_2 , який стояв нерухомо. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після ДТП ОСОБА_1 залишив місце пригоди, приймалися міри до його розшуку.

Згідно ст. 278 КУпАП суддя при підготовці справи до розгляду вирішує питання, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в повній відповідності з законом.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

При ознайомленні з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 362190 15.08.2021 року, встановлено, що записи в ньому мають виправлення, а саме виправлення в частині кваліфікації дій особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 інкримінується порушення пункту 2.10.а ПДР України, однак незрозуміло за якою саме статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 6 розділу ІІ Інструкції з оформлення адміністративних матеріалів в органах поліції, затвердженого наказом МВС від 06.11.2015 року № 1376 усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою.

Згідно п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення адміністративних матеріалів в органах поліції, затвердженого наказом МВС від 06.11.2015 року № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Виправлення, які допущені під час внесення записів до протоколу, до його підписання особою, стосовно якої його складено, повинні бути чітко посадовою особою виправлені та належним чином застережені (проставлена печатка та підпис посадової особи).

Якщо ж такі виправлення заносяться в протокол після підписання його особою, відносно якої його складено, то відповідні виправлення з застереженням вносяться і в копію протоколу, який був виданий особі, відносно якої він складався.

Інспектор поліції замість неухильного виконання вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху підійшов до складання протоколу та оформлення матеріалів поверхнево та спрощено, що унеможливлює всебічне з`ясування обставин, встановлення істини та прийняття судом обґрунтованого рішення по справі.

Крім того, суд зауважує, у супровідному листі до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 362190 від 15.08.2021 року вказано про направлення матеріалів у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП для розгляду.

Тобто, складання протоколу про адміністративне правопорушення з порушеннями, які суд не має можливості усунути самостійно, унеможливлює об`єктивний розгляд справи та ставить під сумнів зазначене в протоколі.

Відповідно до положень пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ВСУ визнано правильною практику тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

З урахуванням викладеного, суддя позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду, адже ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

За змістом рішення Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року за № 2-рп/2015 положення частини другої статті 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 цього кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 241 цього кодексу, про закриття справи. Тобто, постанова судді про повернення матеріалу для належного оформлення оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, суд вважає, що оскільки з урахуванням встановлених судом недоліків під час підготовки матеріалів для направлення до суду для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, суд позбавлений можливості прийняти рішення у справі, тому вважає, що даний матеріал підлягає поверненню до Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції для проведення перевірки та усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.278 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 повернути до Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції для належного оформлення.

Постанова є остаточною і оскарженню в порядку провадження в справах про адміністративне правопорушення не підлягає.

Суддя В. М. Олійник