Справа№368/1382/16-п провадження 3/368/343/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2021 року Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:

Головуючий - суддя Закаблук О.В.

При секретарі - Балацька В.В.

З участі сторін процесу:

Особа, щодо якої вирішується питання

про притягнення до адміністративної

відповідальності - ОСОБА_1 .

Представник особи - адвокат Клапчук Ф.П.

- розглянувши матеріали адміністративної справи № 368/607/21, провадження № 3/368/343/21, у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 22.07.2019 року органом 3231, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

08.07.2021 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 22.07.2019 року органом 3231, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

08.07.2021 року автоматизованою системою документообігу суду для слухання справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/607/21, провадження № 3/368/343/21.

В судовому засіданні, яке відбулося 18.10.2021 року, представник ОСОБА_1 , - адвокат Клапчук Ф.П. просив суд винести судове рішення у виді постанови, на підставі якого закрити провадження у даній справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свою правову позицію адвокат Клапчук Ф.П. обгрунтовував наступними обставинами справи та нормами права:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 082246 від 28.06.2021 р. встановлено, що ОСОБА_1 28.06.2021 р. о 10 годині 30 хвилин, у м. Кагарлик по вул. Тургенєва керував автомобілем «ВАЗ» 21074, д.н.з. НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу алкотестер Драгер, проба позитивна 1,91%.

Однак, ОСОБА_1 не вчиняв вищевказаного правопорушення, протокол був складений з порушеннями та докази вини ОСОБА_1 відсутні.

Частина 1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 приягується до відповідальності передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп 'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

- тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Необхідно зазначити, що під час складання протоколу та встановлення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, було допущено ряд суттєвих порушень.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, шо знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому «Інструкція»). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. При цьому, відповідно до п.6. розділу І, п. 1 розділу II Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський, на місці зупинки транспортного засобу, проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Пунктом 22 Розділу III Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави стверджувати те, що поліцейські при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначених вимог закону у повній мірі не дотримались.

Обґрунтовуючи наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейські в протоколі посилаються як на доказ зокрема на тест, зроблений за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», ARBL-0646, результат якого становив 1,91 %. Однак із таким висновком поліцейських погодитись безспірно не можливо.

Відповідно до п. 1 Розділу II Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом З Розділу II цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 3 та п. 4 Інструкції Розділу II поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Так, вимоги, які поширюються на медичні вироби та допоміжні засоби до них, а також встановлюють умови введення їх в обіг та / або експлуатацію і проведення процедури оцінки відповідності, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 року № 753 «Про затвердження Технічного регламенту щодо медичних виробів».

Відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2017 року № 122, Держлікслужба здійснює ведення Реєстру осіб, відповідальних за ведення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг. Орган з оцінки відповідності інформує, зокрема Держлікслужбу про всі видані, змінені, доповнені, тимчасово припинені, відкладені або відхилені сертифікати відповідності.

Відповідно до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення Газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» не містить оцінки відповідності та державної реєстрації. Між тим, відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2010 року № 95, строк дії свідоцтва приладу «Drager Alcotest 6810» про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 року, вичерпаний 10.02.2015 року.

Таким чином, огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6810», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України.

Із урахуванням викладеного, огляд ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6810», проведений із порушенням вимог Інструкції та положень ст. 266 КУпАП, у зв`язку із чим, результати проведеного огляду не могли бути використані судом, як беззаперечний доказ вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП

Обґрунтовувати рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі наявного протоколу про адміністративне правопорушення, не можна, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі.

Зважаючи на викладене та враховуючи позицію ЄСПЛ щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації», можна дійти до висновку про те, що протокол не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення був складений не в присутності свідків, тобто особи, які могли б підтвердити керування ОСОБА_1 транспортним засобом особами в стані алкогольного сп`яніння відсутні.

Отже, поліцейськими не було дотримано встановленого КУпАП порядку щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення та такий протокол не може слугувати доказом вини особи.

Отже, надведенні вище обставини дають підстави стверджувати те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи судом мають бути витлумачені на користь ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, адвокат Клапчук Ф.П. просить винести постанову, якою закрити справу щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 ч. 1 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні, яке відбулося 18.10.2021 року, особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - ОСОБА_1 , - позицію свого представника підтримав та, відповідно, - просив закрити провадження у даній справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, вислухавши особу, щодо якої складено адміністративний протокол, - ОСОБА_1 , його представника, - адвоката Клапчука Ф.П., які просили закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністартивного правопорушення, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо закриття адміністративного провадження у відношенні ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

08.07.2021 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал (справа) про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 .

До складу адміністративного матеріалу входять наступні документи:

- квитанція протокол про проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 № 2424 від 28.06.2021 року.

Згідно вищевказаного документу, він виданий як тестування на алкоголь до протоколу в м. Кагарлик по вул. Тургенєва, ALCOTEST 6810, прилад № ARBL 0646, принтер № ARBM 5436, тест № 2424. П.І.Б. інспектора Кравчук А.В., П.І.Б. особи, що тестують: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , результати тесту: 1,91 %.

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 082246 від 28.06.2021 року, складений о 10 год. 40 хв. за адресою: Київська область, м. Кагарлик, вул. Тургенєва.

Даний протокол складений СРПП ВП № 1 Обухівського РУП капралом поліції Кравчук Альоною Володимирівною про те, що ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючий, посвідчення водія серії НОМЕР_4 ), 28.06.2021 року о 10 год. 30 хв. в м. Кагарлик по вул. Тургенєва, керував автомобілем ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора, що підтверджується тестом № 2424 від 28.06.2021 року, результат огляду становить 1,91% проміле, чим він порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно даного протоколу ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення працівникам поліції, та зазначив, що буде надавати пояснення в суді;

- постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28.06.2021 року серії БАВ № 126372, згідно постановляючої частини якої вбачається, що на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. за керування автомобілем без наявності обов`язкового страхового полісу;

- пояснення ОСОБА_3 ;

- пояснення ОСОБА_1 .

Відповідно, дослідивши матеріали адміністративного провадження, та обставини справи, встановлені в судовому засіданні, суд вважає, що в діях гр. на ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, який передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне:

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яке посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку за законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, адміністративний проступок визначається шляхом виявлення його основних характеристик.

Це, - насамперед дія або бездіяльність, що за наявності певних ознак розглядається законом як порушення встановлених правил поведінки громадян у певних сферах громадського життя.

До таких правил, наприклад, належать правила поведінки в громадських місцях, зокрема на громадському транспорті, правила дорожнього руху, ( як в даному конкретному випадку), правила торгівлі, санітарні, протипожежні правила, норми й правила, спрямовані на забезпечення безпеки робіт в окремих галузях промисловості, у сільському господарстві, тощо.

Дія або бездіяльність посадової особи або громадянина найчастіше безпосередньо пов`язана з невиконанням тих або інших правових приписань, що містяться в зазначених правилах.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю), тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчинює протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми ч. 1 ст. 68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У свою чергу виконання цього обов`язку обумовлює необхідність дотримання всіх правил, прийнятих у встановленому законом порядку. Оцінка порушення вимог законів і підзаконних актів як протиправного діяння обумовлює необхідність застосування відповідного примусового заходу і притягнення винного у вчиненому до одного з видів юридичної відповідальності, у цьому випадку - до адміністративної відповідальності.

Закон розглядає протиправну дію (бездіяльність), вчинену певною особою, як адміністративний проступок лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, тобто якщо вчинене було здійснено навмисно або з необережності. Наявність вини є невід`ємною ознакою складу адміністративного проступку. Форми вини докладно означені в ст. 10 і 11 КУпАП.

Отже, адміністративне правопорушення, - діяння, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Структура адміністративного складу містить:

1) об`єкт правопорушення (суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення);

2) об`єктивну сторону (конкретні дії, що виразилися в порушенні встановлених правил);

3) суб`єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку;

4) суб`єктивну сторону складу (є ставленням особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу або необережності). Усі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення (проступку).

Об`єкт адміністративного правопорушення - це те, на що воно посягає, чому воно завдає шкоди. Адміністративний проступок завдає шкоди або створює загрозу її заподіяння суспільним відносинам, які і становлять об`єкт проступку.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діянням і наслідками, місце, час, обставини, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Основною і обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність її виключає склад будь - якого адміністративного правопорушення. Це може бути як дія, так і бездіяльність, коли закон вимагає активних дій.

Усі інші ознаки мають факультативний характер, тобто вони обов`язкові лише в тих випадках, коли прямо передбачені законом. Так, шкідливі наслідки і причинний зв`язок обов`язкові тільки для так званих матеріальних складів проступків, у результаті яких завжди заподіюється матеріальна шкода.

Більшість адміністративних правопорушень характеризується недодержанням різних загальнообов`язкових правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків матеріального характеру (порушення правил охорони праці, торгівлі, дорожнього руху, митних, паспортних, санітарних, тощо).

Ці склади формулюються в статтях особливої частини розділу ІІ КУпАП лише вказівкою на протиправну дію чи бездіяльність («порушення правил», «невиконання правил», тощо). У деяких статтях міститься вказівка лише на шкідливі наслідки («пошкодження», «знищення», «псування» тощо), діяння розуміється саме собою.

Місце, час, обставини, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку можуть бути обов`язковими ознаками, якщо їх включено до конкретного складу проступку, в інших випадках вони можуть визнаватися обставинами, які пом`якшують або обтяжують відповідальність (наприклад, вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин обтяжує адміністративну відповідальність).

Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов`язана з його вчиненням психічна діяльність особи. До ознак, які характеризують суб`єктивну сторону, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

Вина - основна і обов`язкова ознака суб`єктивної сторони будь - якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння і його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності. Поняття цих форм вини розкривається в статтях 10 і 11 КпАП. Мотив і мета вчинення адміністративного правопорушення - факультативні ознаки суб`єктивної сторони складу проступку. Під мотивом розуміється усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яким вона керувалася під час вчинення проступку. Мета - це протиправний результат, наслідок, якого прагне досягти особа вчиненням адміністративного правопорушення. Мотив і мета частіше за все до складу проступку не входять, хоча в деяких випадках лише вчинення діяння з певним мотивом або метою становить склад адміністративного правопорушення.

Суб`єктом адміністративного правопорушення чинний КпАП визнає фізичну осудну особу, яка досягла на момент вчинення проступку віку, з якого настає адміністративна відповідальність. Ознаки, які характеризують суб`єкта проступку, поділяють на загальні і спеціальні.

Перші властиві будьякому суб`єктові. Суб`єктом проступку може бути, по - перше, лише фізична особа, людина (громадянин України, іноземець, особа без громадянства). Необхідно зауважити, що в наш час численні штрафні санкції в адміністративному порядку застосовуються також до юридичних осіб, тобто законодавством вони вже визнаються суб`єктами адміністративної відповідальності.

По- друге, суб`єктом адміністративного проступку може бути не будь - яка особа, а лише осудна. У законодавстві про адміністративні правопорушення не розкривається поняття осудності, воно випливає з визначення неосудності. У ст. 20 КпАП під неосудністю розуміється стан, в якому особа не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану. З огляду на це, можна зробити висновок, що осудність - це здатність особи усвідомлювати свої дії і керувати ними, а значить і нести за них відповідальність. Потрете, суб`єктом проступку може бути особа, яка досягла на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Крім цих загальних ознак у конкретних складах, суб`єкт може характеризуватися ще й додатковими специфічними властивостями. Такі суб`єкти називаються спеціальними. До них можна віднести, наприклад, посадових осіб, водіїв, керівників, капітанів суден, батьків, військовозобов`язаних тощо.

Отже, адміністративний протокол серії ААБ № 082246 від 28.06.2021 року складений у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає наявність таких ознак адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності:

- особа керує транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп 'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, як вбачається з обставин справи, які були встановлені в судовому засіданні в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, який передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, - не доведено об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення (перебування на момент керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння).

Дана позиція суду грунтується на наступному:

Згідно з положеннями ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Необхідно зазначити, що під час складання протоколу та встановлення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, було допущено ряд суттєвих порушень, які унеможливлюють визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та, відповідно, - унеможливлюють притягнення його до адміністративної відповідальності.

Так, підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, шо знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому «Інструкція»).

За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. При цьому, відповідно до п.6. розділу І, п. 1 розділу II Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський, на місці зупинки транспортного засобу, проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Суд наголошує на тій обставині, що пунктом 22 Розділу III Інструкції прямо передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави стверджувати те, що працівник поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначених вимог закону у повній мірі не дотримались.

Так, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, слугує тест, зроблений за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», ARBL-0646, результат якого становив 1,91 %, однак, із таким варіантом визначення стану сп`яніння погодитись безспірно не можливо, так як:

Відповідно до п. 1 Розділу II Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом З Розділу II цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 3 та п. 4 Інструкції Розділу II поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Так, вимоги, які поширюються на медичні вироби та допоміжні засоби до них, а також встановлюють умови введення їх в обіг та / або експлуатацію і проведення процедури оцінки відповідності, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 року № 753 «Про затвердження Технічного регламенту щодо медичних виробів».

Відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2017 року № 122, Держлікслужба здійснює ведення Реєстру осіб, відповідальних за ведення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг. Орган з оцінки відповідності інформує, зокрема Держлікслужбу про всі видані, змінені, доповнені, тимчасово припинені, відкладені або відхилені сертифікати відповідності.

Відповідно до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення Газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» не містить оцінки відповідності та державної реєстрації.

Окрім того, відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2010 року № 95, строк дії свідоцтва приладу «Drager Alcotest 6810» про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 року, вичерпаний 10.02.2015 року.

Таким чином, огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6810», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України.

Із урахуванням викладеного, огляд ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6810», проведений із порушенням вимог Інструкції та положень ст. 266 КУпАП, у зв`язку із чим, результати проведеного огляду не можуть бути використані судом, як беззаперечний доказ вини водія ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП

Обґрунтовувати рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі наявного протоколу про адміністративне правопорушення, не можна, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі.

Зважаючи на викладене та враховуючи позицію ЄСПЛ щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації», можна дійти до висновку про те, що протокол не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Окрім того, Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є:

- «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством;

- «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб;

- «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання.

Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц цроти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «№Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що при розгляді даного правопорушення повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства. У зв`язку із цим при розгляді даної адміністративної справи, а саме, - при наданні оцінки доказам та вирішенні питань про доведеність ОСОБА_4 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в дотримання вимог законності та обґрунтованості судового рішення, суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і ті, що стосуються сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактичіно є обвинуваченням.

За змістом ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Застосувавши до цієї адімінстративної справи (в порядку КУпАП) принципи кримінального провадження, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення не може грунтуватися на припцущеннях, приймається у разі доведеності винуватості особи у скоєнні адміністративного правопорушення, а усі сумніви, які виникають у ході провадження у справі, - тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення був складений не в присутності свідків, тобто особи, які могли б підтвердити керування ОСОБА_1 транспортним засобом особами в стані алкогольного сп`яніння відсутні.

Отже, поліцейським не було дотримано встановленого КУпАП порядку щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення та такий протокол не може слугувати доказом вини особи.

Що ж до доказів у виді:

- постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28.06.2021 року серії БАВ № 126372, згідно постановляючої частини якої вбачається, що на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. за керування автомобілем без наявності обов`язкового страхового полісу;

- пояснення ОСОБА_3 ;

- пояснення ОСОБА_1 , - то такі докази, на думку суду, - не є належними та допустимими доказами в розумінні положень КУпАП, - на доведеності вини ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП.

Отже, надведенні вище обставини дають підстави стверджувати те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, - не доведена, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи судом мають бути витлумачені на користь ОСОБА_1 , - шляхом винесення судом судового рішення у виді постанови про закриття провадження в адміністративній справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття провадження.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно, суд приходить до висновку щодо закриття даного провадження в зв`язку з відсутністю (недоведеністю) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 248 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі № 368/607/21, провадження № 3/368/343/21, у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 22.07.2019 року органом 3231, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , щодо скоєння ним адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 248 КУпАП, - відсутність складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського Апеляційного суду.

Суддя: О.В. Закаблук