Справа № 465/6158/21 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 33/811/1363/21 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 15 вересня 2021 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 27 липня 2021 року о 23 год. 10 хв. на вул. Наукова, 2, у м. Львові, керував транспортним засобом марки «OPEL VIVARO» з номерним знаком НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Факт керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтвердила перевірка на стан алкогольного сп`яніння проведена з допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», у присутності свідків, тест № 1181 з результатом 0,58 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №199310 від 27 липня 2021 року.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Вважає, що постанова суду є незаконною і такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Зазначає, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу не дослідивши матеріалів справи, не вислухавши його пояснень, перед початком судового розгляду не надав можливості йому ознайомитись з наявними в справі відеоматеріалами та не надав йому можливості заключити угоду з захисником, чим порушив його права.

А також звертає увагу, що із даних відеоматеріалів, які долучені до матеріалів справи, вбачається, що на них не зафіксовано результат приладу «Драгер», а саме 0,58‰, що свідчить про те, що в справі немає достатніх доказів, які б стверджували, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

На його думку, суд дійшов помилкового висновку про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо вчинення ним адміністративного правопорушення.

Заслухавши виступ ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, зокрема даними, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 199310 від 27 липня 2021 року (а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проведено у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер»6820 ;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), з якого вбачається, що огляд було проведено за допомогою приладу «Драгер» 6820 результат огляду 0,58 проміле, окрім того ОСОБА_1 підписав цей акт та зазначив, що з результатом погоджується;

- результаті приладу «Драгер» (а.с. 1), з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (результат огляду 0.58 проміле);

- відеозаписі з нагрудної камери працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на приладі «Драгер», із результатами якого незгоди він не висловлював. Окрім того на питання працівника поліції, що він вживав, ОСОБА_1 повідомив, що пив горілку;

- рапорті (а.с. 5) з якого вбачається, що працівниками поліції було зупинено автомобіль ОСОБА_1 , та виявлено в нього ознаки алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта, що на відеозаписі не зафіксовано результат приладу «Драгер» не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки, як вбачається з відеозапису, працівниками поліції було повідомлено результат приладу «Драгер» водієві ОСОБА_1 .. З результатами приладу «Драгер» він не висловив незгоди, повідомив працівникам поліції, що вжив горілку за дві години до поїздки .

Також апеляційний суд не бере до уваги покликання ОСОБА_1 , що судом першої інстанції не надано можливості йому ознайомитися з матеріалами справи, відеозаписами, висловити свої пояснення та залучити захисника.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 надав пояснення в судовому засіданні першої інстанції, які були належним чином перевірені та оцінені суддею; отримав копію відеоматеріалів, та мав можливість залучити адвоката до участі в справі, до початку судового засідання, яке було призначено на 15 вересня 2021 року, проте не скористався таким правом в суді першої та апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суддею встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 15 вересня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.