Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
08.10.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., перевіривши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 вересня 2021 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків у матеріалах справи відсутні,
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
Згідно з постановою, 01.09.2021, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем контрактної служби, займаючи посаду механіка групи інженерних робіт відділення інженерного облаштування державного кордону інженерно-технічного відділу Чопського прикордонного загону, під час дії особливого періоду, в порушення вимог ст. 17 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 17, 357-359 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, недбало поставився до виконання своїх службових обов`язків, а саме 01.09.2021, у період з 02.00 год до 02:20 год, службові обов`язки Днювального парку КТП № 2 Чопського прикордонного загону, що знаходиться за адресою: м. Чоп, вул. Головна 55А, не виконував, хоча повинен був та мав можливість їх виконувати, натомість останній відпочивав у ліжку у кімнаті побутового обслуговування комендантського відділення Чопського прикордонного загону, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність постанови, порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню ОСОБА_1 з таких підстав.
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин(хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо), і лише на підставі клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
Вищевказана норма - ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.
Апеляційним судом не встановлено поважних причин, через які ОСОБА_1 не подав апеляційну скаргу в передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк (до 24.09.2021 включно).
Як убачається з матеріалів справи оскаржувана постанова винесена 14.09.2021, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про що свідчить зміст листа Т. в. о. керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону Тхір В.
Матіеріалами справи підтверджено, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 21.09.2021, про що свідчить відмітка на форзаці останньої сторінки матеріалів справи. Отже, враховуючи вищевказані норми, строк на апеляційне оскарження закінчився 24.09.2021 року.
Як убачається зі змісту поданої особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційної скарги, така подана до суду першої інстанції 29.09.2021, що у свою чергу свідчить про пропущення ОСОБА_1 передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 14.09.2021.
Крім того, зі змісту апеляційної скарги та доданих до неї документів убачається, що ОСОБА_1 не порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення, вважаючи такий не пропущеним, що у свою чергу, з огляду на вищенаведені норми та обставини, не відповідає дійсності, оскільки зміст ч. 2 ст. 294 КУпАП свідчить про те, що відлік строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення починається саме з моменту винесення судом рішення, а не з моменту отримання особою його копії чи ознайомлення із матеріалами справи.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження і не посилається на жодну з поважних причин, через яку було пропущено строк на апеляційне оскарження судового рішення від 14.09.2021.
Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.
При цьому, береться до уваги і те, що незнання положень законодавства в частині вирішення питань щодо пропуску строку на апеляційне оскарження не може бути визнано поважною причиною для поновлення пропущеного строку.
Поряд із тим, апеляційний суд враховує і те, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, повинна миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
Вищенаведені норми та обставини, у своїй сукупності, свідчать про необхідність повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 як особі, що її подала, оскільки останній пропустив строк на апеляційне оскарження і не клопоче про його поновлення.
Приймаючи рішення про повернення апеляційної скарги береться до уваги те, що саме неухильне дотримання вимог КУпАП є гарантією права на справедливий судовий розгляд, гарантією права на доступ до суду; що суд, за відсутності клопотань не вправі поновлювати пропущений апелянтами строк на апеляційне оскарження, витребовувати будь-які докази, тощо; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення, у тому числі й без заявлення клопотання про поновлення строку, порушує принцип юридичної визначеності, який не дозволяє ставити під сумнів остаточні судові рішення без переконливих підстав у суспільних інтересах.
Разом із тим, вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: