Справа №521/6350/21
Провадження №3/521/4511/21

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Гуревського В.К., при секретарі Федорової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №077005 від 14 квітня 2021 року, вбачається, що 14 квітня 2021 року об 22 годинні 10 хвилин в м. Одесі по вул. Тираспольське шосе водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mercedes-Benz 410 D», державний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП «ООМЦПЗ» ООР №000496 від 14 квітня 2021 року, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року..

За даним фактом інспектором поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Особою, яка притягується до відповідальності були надані письмові пояснення, згідно яких ОСОБА_1 вину не визнав, пояснивши, що 14 квітня 2021 року він перебував в своєму автомобілі «Мерседес», д/н НОМЕР_3 , за водійським кріслом, на вулиці Просьолочна з включеним двигуном, після проходження ремонтних робіт на найближчий СТО. Під час автомобіля механік виявив несправність в ходовій частині і залишив машину, ОСОБА_1 знаходився в ролі пасажира. Так як автомобіль не міг сам рухатися він залишився для його охорони, поки автослюсар зі своїм помічником пішли на СТО за іншою машиною, щоб відбуксирувати його автомобіль для подальшого ремонту. У цей момент до нього під`їхала патрульна машина, офіцери представилися і сказали, що він порушує правило стоянки, на що він їм пояснив ситуацію і сказав про всіх обставин. Після чого вони запропонували йому пройти тест на алкоголь, в чому він не відмовив їм, але тому що при собі вони не мали «Драгера» повезли до медичного закладу. На той момент він не був учасником руху і міг дозволити випити алкогольний напій. У його діях не було порушень і з виписаними постановами не згоден, що і було ним записано в протоколі.

Судом було досліджено відеозапис з нагрудних камер працівників поліції під час оформлення протоколу по справі про адміністративне правопорушення та встановлено, що доказі того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом не надано.

За приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 130 КпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (в даному випадку частина 2 статті 130 КпАП України повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - а саме встановлення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів).

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом в стані сп`яніння, крім того необхідно враховувати, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспорту. Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП України характеризується умисною формою вини.

Відсутність однієї із зазначених ознак, свідчить про відсутність складу правопорушення, передбаченого ст.130 КпАП України.

Проаналізувавши докази наявні в матеріалах справи, приходжу до висновку про недоведеність обставин, які зазначені в протоколі, а саме то, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mercedes-Benz 410 D», державний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КпАП України.

З наданих особою пояснень, а також з відеозапису з місця події, неможливо встановити, що особа керувала транспортним засобом. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, згодом були викликані свідки, які також підтвердили факт відсутності керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який працював на СТО, повідомив суд про те, що ОСОБА_1 ремонтував свій автомобіль у них, після проведеного ремонту за кермом перебував ОСОБА_3 . На вул. Просьолочна в м. Одесі автомобіль зламався, а саме «відпав кардан», а тому автомобіль об`єктивно не міг рухатися. Він з ОСОБА_4 пішли за другим авто та буксирним тросом, хазяїна авто залишили в машині. Після деякого часу він їм зателефонував та сказав, що його затримала поліція.

У зв`язку із зазначеним, викладені у протоколі обставини залишають місце «розумному сумніву», що випливає із сукупності ознак та не спростованих достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених презумцій вини ОСОБА_1 .

Положенням ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, яка є нормою прямої дії, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, на підставі чого суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Будь - яких допустимих та достовірних доказів, які з достатністю вказували б на наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, не встановлені такі і судом.

Виходячи з викладеного, та керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, закрити згідно п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду (судді) у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий Гуревський В.К.