КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 року

справа №760/25042/20

провадження № 33/824/1444/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Сухарко Аліни Віталіївни на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Піддано ОСОБА_1 адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік тастягнуто судовий збір у розмірі 454 грн на користь держави.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, 03 листопада 2020 року о 01 год. 45 хв. по просп. В. Лобановського, 66, в місті Києві, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Mercedes-Benz S 500», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіри обличчя. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із постановою суду представник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Також апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з посиланням на те, що копію оскаржуваного рішення отримано захисником ОСОБА_1 08.02.2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

За змістом положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови судді, пропущений із поважних причин, може бути поновлений особі, яка звертається із відповідним клопотанням.

Враховуючи, що оскаржувану постанову суду отримано захисником ОСОБА_1 08.02.2021 року, апеляційну скаргу подано 10.02.2021 року, клопотання про поновлення строку слід задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що постанова суду ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказано, що судом не розглянуто клопотання про допит свідків. Апелянт зазначає, що матеріали справи не містять направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, що свідчить про порушення працівниками поліції встановленого законом порядку направлення водія у заклад охорони здоров`я для проходження відповідного огляду.

Крім того, в протоколі адміністративного правопорушення не зазначено особу водія транспортного засобу. Вказує, що автомобілем керував друг ОСОБА_1 - ОСОБА_4 .

Також матеріали справи не містять рапорту працівника поліції із зазначенням причини зупинки транспортного засобу.

Посилається на те, що працівниками поліції порушено та обмежено процесуальні права ОСОБА_1 . Також в апеляційній скарзі зазначено, що після складання протоколу ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що є порушенням законодавства.

Апелянтом також вказано про те, що ознака наркотичного сп`яніння, яка вказана у протоколі, а саме «зіниці, що не реагують на світло» не передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Інструкція).

Пояснення свідків надруковані та заздалегідь підготовлені на шаблонних бланках та є ідентичними для всіх ситуацій, а не написані власноручно. Крім того, в поясненнях свідків зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», однак ОСОБА_1 такий огляд не пропонувався. Також апелянтом зазначено, що на відеозаписі не встановлено осіб, які надавали пояснення.

ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Захисник ОСОБА_1 повторно направила до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю з`явитись в судове засідання через стан здоров`я.

Враховуючи вимоги п. п. 4, 6 ст. 294 КУпАП щодо строків апеляційного перегляду, необов`язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомленої особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та відсутності доказів неможливості безпосередньо ОСОБА_1 з`явитись до суду, у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи слід відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 №020811, від 03.11.2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03 листопада 2020 року о 01 год. 45 хв. по просп. В. Лобановського, 66, в місті Києві, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz S 500», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіри обличчя. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

До протоколу додані письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд в лікаря-нарколога на визначення стану сп'яніння.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння також підтверджена записом із відеореєстратора працівника поліції, в якому зафіксовано в присутності двох свідків небажання ОСОБА_1 пройти огляд у встановленому законом порядку.

Крім того, із запису відеореєстратора також вбачається, що ОСОБА_1 вину визнає та зазначає, що вживав наркотичні речовини в цей день.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції, на підставі доказів, зокрема: протоколу про адміністративне правопорушення; письмових пояснень свідків, які засвідчили відмову водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а також даних відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції, дійшов обґрунтованого висновку про порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР України.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі не зазначено особу водія на увагу не заслуговують, оскільки в протоколі провопорушення вказано особу, яка притягується до відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР України, а саме ОСОБА_1 , встановлено його особу та зазначено контакті дані. Посилання на те, що автомобілем керувала інша особа, а не ОСОБА_1 спростовуються наявним протоколом та записом з відеокамери працівника поліції. Під час спілкування з працівниками поліції останній не заперечував, що він є водієм даного транспортного засобу.

Наявність, на думку апелянта, у діях працівників поліції порушень Закону України «Про національну поліцію», що стосуються причин зупинки транспортного засобу, не звільняє водія від обов`язку виконати вимоги поліцейського про проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи направлення для огляду на стан алкогольного сп`яніння, як підтвердження порушення працівниками поліції відповідної Інструкції про порядок виявлення такого стану судом відхиляються, оскільки, зазначене не спростовує порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДРУкраїни.

Виготовлені на шаблонних бланках пояснення свідків, де міститься інформація про відмову від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер», не спростовує відмову ОСОБА_1 від проходження огляду у лікаря-нарколога та не може бути підставою для скасування постанови.

Доводи апеляційної скарги щодо невстановлення осіб свідків спростовується наявними письмовими поясненнями свідків, та відеозаписом працівника поліції, на яких встановлено осіб, що надають пояснення.

Також судом не може прийматися до уваги як доказ невинуватості ОСОБА_1 та обставина, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом працівниками патрульної поліції, оскільки, вказане не впливає на правильність прийнятого судом рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не допитано свідка ОСОБА_4 ,який зі слів захисника ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом, спростовуються відеозаписом, де правопорушник не заперечує факту керування автомобілем, відтак до уваги судом не приймається.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику ОСОБА_1 - Сухарко Аліні Віталіївні строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Сухарко Аліни Віталіївни залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя