Справа № 347/1271/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю.С., з участю особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , її захисника Беньковського Володимира Андрійовича, розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Косівського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 499427 від 29.06.2021 року, ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі викладений опис установлених обставин такого змісту:

«29 червня 2021 року 01 год. 43 хв. в с. Смодна по вул. Дружби водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHERY KIMO днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з та за допомогою газоаналізатора «Alcotest №6810» та проведення такого огляду у мед закладі відмовилася у присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечила та вказала, що в той день 29.06.2021 року вона дійсно керувала власним автомобілем та рухалася вулицею Дружби в с. Смодна Косівського району. Поверталась до себе додому від батьків. По дорозі додому заїла на автозаправну станції. Після того як заїхала на АЗС та припаркувала автомобіль, до неї підійшли працівники поліції та повідомили, що вона порушила правила дорожнього руху, однак жодних доказів на підтвердження цього не надали. Поліцейські попросили пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, після чого ОСОБА_1 виконала зазначену вимогу. Надалі працівники поліції попросили ОСОБА_1 вийти з автомобіля та пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння. Вона вказала, що не вживала алкогольних напоїв, однак від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовилася, та навіть неодноразово проходила такий огляд за допомогою наданого приладу. При цьому пристрій Драгер не показував результатів. Однак працівники поліції почали вимагати в наказовій формі проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 стверджує, що не відмовлялася пройти огляд на стан сп`яніння і в закладі охорони здоров`я, однак попросила у працівників поліції уточнити причину такої вимоги, однак вони відмовилися щось пояснювати, та, незважаючи на її згоду проїхати до медичного закладу, туди її не доставили. Також ОСОБА_1 вказала, що протокол у її присутності не складали, а дали підписати порожній бланк. Із вказаним протоколом вона ознайомилася вже в суді. Зазначила, що в протоколі вказано двох свідків, однак при проходженні нею огляду на місці був присутній лише один свідок, який приїхав за телефонним дзвінком працівників поліції. Оскільки вона в стані алкогольного сп`яніння не перебувала та не відмовлялася від проходження огляду на стан сп`яніння, відтак вважає, що адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вона не вчиняла.

Захисник ОСОБА_1 Беньковський В. А. в судовому засіданні вказав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому просив провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , її захисника, дослідивши матеріали справи, та оцінивши в сукупності всі докази, доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Так, в матеріалах справи, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення наявні:

Копія постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 2);

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3);

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4);

письмові пояснення свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5);

диск з відеофайлом з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 6).

Крім того, 01.09.2021 року від ОСОБА_1 до суду поступили письмові пояснення-заперечення у справі про адміністративне правопорушення, у яких вона стверджує, що не вживала алкогольних напоїв, не відмовлялася пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою приладу, наданим їй працівниками поліції, так і в медичному закладі. Ствердила, що працівниками поліції було оформлено протокол стосовно неї з порушеннями, зокрема: протокол складено не в її присутності, їй дали підписати порожній бланк, у протоколі вказано двох свідків, однак при проходженні огляду був присутній лише один свідок, який приїхав туди за телефонним дзвінком працівників поліції. Також вказує, що працівники поліції не вручили їй другого примірника акту огляду та не вручили направлення на огляд. На підставі викладеного просить провадження у справі закрити.

Аналогічні пояснення ОСОБА_1 та її захисник Беньковський В. А. надали безпосередньо під час судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи викладені норми стає зрозумілим, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно встановити та беззаперечно довести факт керування транспортним засобом особою, та факт відмови такої особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в іншому випадку у діях особи, якій пред`явлено таке обвинувачення, буде відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До матеріалів справи додано відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівників поліції із якого вбачається, що працівники спілкуються із ОСОБА_1 . При цьому, варто зауважити, що на зазначеному відеозаписі не зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. Більше того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 намагалася пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою наданого їй працівниками поліції приладу, однак прилад не спрацював. Також вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я. Працівниками поліції не було роз`яснено порядок проходження огляду.

Відеозапис не тривалий по часу та не містить відеофіксації всіх необхідних обставин для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

З огляду на наведене, постановою судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02 вересня 2021 року з Косівського РВП було витребувано відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників поліції, які причетні до складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №499427 від 29.06.2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 22).

Однак, 13.09.2021 року з Косівського РВП до суду надійшов лист, у якому повідомляється, що до матеріалів справи вже долучено диск з відеозаписом (а.с. 25).

Таким чином, на підставі дослідженого відеозапису не виявляється можливим встановити факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, враховуючи, що остання неодноразово заперечувала вказану обставину.

У графі «найменування закладу» направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено: «Косівська ЦРЛ», у графі «огляд проводився за допомогою» вказано: «газоаналізатор «Alcotest №6810», в графі «результати огляду» - відмовився. Проте в графі «особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив» зазначено: поліцейський СРПП Косівського РВП ГУНП рядовий поліції Дребот Ольга Тарасівна. Також, зазначене направлення не містить підпису особи, яка відмовилася від проходження огляду ( ОСОБА_1 ) чи підпису свідків. Окрім того, як випливає із матеріалів справи, ОСОБА_1 взагалі не була доставлена в КНП «Косівська ЦРЛ» для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Працівниками поліції не додано жодних доказів, які би підтверджували неможливість застосування технічних засобів відеозапису.

Відсутність належних та допустимих доказів відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції унеможливлює дійти остаточного висновку в частині дотримання працівниками поліції законності процедури.

Суд звертає увагу, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та долучення доказів на підтвердження висунутого обвинувачення, належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол, та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Лише чітке дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння свідчить про законність їх дій та допустимості висновків, викладених у протоколі, як доказу вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправні, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, та чи дійсно така особа відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого законодавства, покладено на працівника поліції як на суб`єкта владних повноважень.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи, прирівнюється до доведеної невинуватості цієї особи.

За вказаних вище обставин, факт вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним.

Отже, коли вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Ю. С. Кіцула