Справа № 936/1051/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
15.04.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та її представника адвокатки Мишанич Л. О., розглянувши апеляційну скаргу, яку подала адвокатка Мишанич Л. О. в інтересах ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 10 лютого 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , гр. України,
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.
Згідно постанови, 13.11.2019 о 17:00 на вул. Привокзальній у смт. Воловець Воловецького району Закарпатської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «AUDI 80», з реєстраційним знаком НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги передбачені п. 2.9а ПДР та вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї адвокатка Мишанич Л. О. вказує на те, що постанова є незаконною. Зазначає, що вина ОСОБА_1 не підтверджена належними та допустимими доказами: огляд на місці зупинки проводився без свідків, не був зафіксований в автоматичному режимі та відеозаписі; що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки, тому не було потреби доставляти його для проходження огляду до закладу охорони здоров`я; що лікар, який проводив огляд на стан сп`яніння, не має відповідної підготовки на проведення такого огляду; що при складанні протоколу та «інших процесуальних документів» ОСОБА_1 не була вручена копія протоколу, не були роз`яснені його права. Просить постанову скасувати і закрити провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисниці адвокатки Мишанич Л. О., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
Апеляційний суд, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 216989 підтверджено, що 13.11.2019 о 17:00 на вул. Привокзальній у смт. Воловець Воловецького району Закарпатської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «AUDI 80», з реєстраційним знаком НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується проведеним у встановленому законом порядку лікарем закладу охорони здоров`я оглядом, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі підтвердив, що права та обов`язки йому роз`яснені, зі змістом протоколу ознайомлений, його копію отримав, внесені до протоколі дані щодо його особи правильні (а. с. 4).
З Висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння № 210 від 13.11.2019, складеного лікарем КНП «Воловецька ЦРЛ» ОСОБА_2 убачається, що направлений 13.11.2019 о 18 год 00 хв начальником СРПП Воловецького РВП Безега І. В. на огляд ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. З указаного Висновку також убачається, що ОСОБА_1 ознайомлений із результатами огляду, що підтверджується його підписом (а. с. 5).
Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_1 убачається, що перед тим, як його зупинили працівники поліції, він із другом вживав пиво (а. с. 6).
Під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 підтвердив, вказані пояснення, а також зазначив, що після зупинки керованого ним автомобіля до нього підійшли працівники поліції, які, виявивши у нього ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився. Застережень щодо проведеного лікарем огляду у нього не було і не має.
З копії постанови серії БАА 18 № 661123 убачається, що 13.11.2019 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що 13.11.2019 о 17 год по вул. Привокзальній у смт. Воловець, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ауді 80», д. н. з. НОМЕР_1 , не будучи пристебнутим ременем безпеки, чим порушив вимоги передбачені п. 2.3 ПДР (а. с. 7).
Із копії Акту медичного огляду ОСОБА_1 убачається, що огляд останнього на стан сп`яніння проведено за допомогою технічного засобу Алконт 01СУU, результат огляду 1,8% (а. с 36).
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що начальник СРПП Воловецького РВП Безега І. В. був упереджений при проведенні перевірки, направленні ОСОБА_1 на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та складанні протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилалася сторона захисту в ході розгляду апеляційної скарги.
Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що в лікаря КНП «Воловецька ЦРЛ» ОСОБА_2 , який проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та склав Висновок про його перебування у стані алкогольного сп`яніння, були підстави для фальсифікації Акту медичного огляду та Висновку щодо ОСОБА_1 , а також для його обмови у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх не додано й до апеляційної скарги й на такі не посилалася сторона захисту в ході розгляду апеляційної скарги.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість поліцейського Безега І. В. та лікаря ОСОБА_2 у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилалася сторона захисту в ході розгляду апеляційної скарги.
Тому, апеляційний суд доходить висновку про те, що вищевказані поліцейський та лікар діяли в межах наданих їм повноважень.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового погодження на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та підпису наявних у матеріалах справи документів, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення та Висновку лікаря, а також надання письмових пояснень, якими ОСОБА_1 визнав факт вживання алкоголю перед тим, як був зупинений працівниками поліції, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі й не вказувала сторона захисту в ході її розгляду.
Доводи апеляційної скарги про те, що вина ОСОБА_1 не підтверджена належними та допустимими доказами, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і повністю спростовуються наявними в матеріалах справи й наведеними вище доказами.
Як такі, що не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказані в протоколі час та місці в стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що огляд на місці зупинки проводився без свідків, не був зафіксований в автоматичному режимі та відеозаписі. При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що огляд ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не проводився і в матеріалах справи відсутні докази про те, що ОСОБА_1 наполягав на проведенні огляду саме на місці зупинки транспортного засобу чи заперечував щодо його проведення в закладі охорони здоров`я.
Із цих підстав, як такі, що не спростовують висновків суду про порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.9 «а» ПДР, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки, тому не було потреби доставляти його для проходження огляду до закладу охорони здоров`я.
Доводи апеляційної скарги про те, що лікар, який проводив огляд на стан сп`яніння, не має відповідної підготовки на проведення такого огляду, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені будь-якими доказами. При цьому, береться до уваги те, що огляд ОСОБА_1 проведено лікарем КНП «Воловецька ЦРЛ», що не заборонено чинним законодавством.
Як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються змістом протоколу, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що при складанні протоколу та «інших процесуальних документів» ОСОБА_1 не була вручена копія протоколу, не були роз`яснені його права. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, що зі змісту протоколу вбачається, що своїми підписами ОСОБА_1 підтвердив факт роз`яснення йому прав та обов`язків, а також вручення йому копії протоколу, і при цьому, будь-яких зауважень щодо проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу не подавав.
З огляду на вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» ПДР та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду, перевірених апеляційним судом, наведених вище доказів, яким дана правильна оцінка в постанові; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку й відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення буде сприяти досягненню основної мети виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодним чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а подану адвокатом Мишанич Л. О. апеляційну скаргу без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подала адвокатка Мишанич Л. О. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 10 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан