ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 664/3261/20 Головуючий в І інстанції: Савчак С.П.
Провадження №33/819/179/21 Доповідач: Пузанова Л.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
Постанова

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2021 року Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Пузанової Л.В., за участю захисника адвоката Гляня Валерія Вікторович, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Гляня Валерія Вікторовича на постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 31 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 ,

встановив:

Постановою судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 31 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

З постанови суду вбачається, що 26 листопада 2020 року о 00 годині 05 хвилин ОСОБА_1 в с. Великі Копані Олешківського району Херсонської області по вул. Соборна керував транспортним засобом ВАЗ-217030, державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алькогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, 22 березня 2021 року захисник ОСОБА_1 адвокат Глянь В.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, просив скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі статті 247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів у підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, зокрема, щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом та законності підстав для його зупинення, а огляд на стан сп`яніння проведений із порушенням визначеного Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, порядку та без дотримання положень статті 266 КУпАП.

Також зазначає, що не є належним доказом вини ОСОБА_1 пояснення свідків, які до суду не викликалися, і не підтвердили факт керування останнім транспортним засобом при обставинах зазначених у протоколі.

В апеляційній скарзі захисник Глянь В.В. звернувся до апеляційного суду із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначивши, що строк пропущено з поважних причин, оскільки постанову суду було проголошено за відсутності ОСОБА_1 , копію якої він отримав під час ознайомлення із матеріалами справи 17 березня 2021 року.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Глянь Валерій Вікторович підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, зазначивши, що адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не наступила внаслідок невнесення змін до статті 130 КУпАП Законом України від 17 червня 2020 року №720-ХІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, та яким скасовано норму про кримінальну відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, перевіривши законність і обґрунтованість винесеної постанови в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а у задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до положень статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

Так, розгляд відбувся 31 грудня 2020 року без участі ОСОБА_1 . Відомостей про вручення ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови у визначений статтею 295 КУпАП строк матеріали справи не містять.

Враховуючи, що матеріалами справи не спростовано надану скаржником інформацію щодо отримання ним постанови суду поза межами строку на апеляційне оскарження, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції слід визнати поважними та поновити його із зазначених підстав.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, частиною першою статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 155402 від 26 листопада 2020 року; доданими до протоколу письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про те, що у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та огляду із застосуванням алкотестера «Драгер»; наданим Управлінням патрульної поліції в Херсонській області та дослідженим судом відеозаписом складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , із якого вбачається, що останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та із застосуванням алкотестера «Драгер».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (стаття 251 КУпАП).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, в тому в числі, подавати докази і заявляти клопотання на спростування викладених у постанові про адміністративне правопорушення обставин.

Відповідно до положень статті 294 КУпАП апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

При вирішенні даної справи суд першої інстанції визнав протокол про адміністративне правопорушення належним доказом, який підтверджує вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та вину у його вчиненні, зважаючи на те, що викладені в протоколі обставини підтверджені поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які в процесі судового розгляду не спростовані, а також відеозаписом складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

ОСОБА_1 та його захисник доказів на спростування викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду першої інстанції про притягнення його до адміністративної відповідальності обставин не надали.

Апеляційний суд, розглянувши справу в межах апеляційної скарги, як це передбачено статтею 294 КУпАП, вважає, що викладені в скарзі доводи висновків суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Так, посилання ОСОБА_1 на те, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо керування ним транспортним засобом не відповідають дійсності та не підтверджені належними доказами, а в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 126 КУпАП не зазначено причини зупинки транспортного засобу та порушення ПДР, апеляційний суд вважає такими, що не спростовують викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо відмови пройти огляд на стан сп`яніння, та за відсутності доказів оскарження неправомірних дій поліцейських не дають підстави вважати, що зібрані під час складення протоколу про адміністративне правопорушення докази щодо відмови пройти огляд не відповідають дійсності.

Суд вважає належним доказом у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, надані під час складення протоколу письмові пояснення свідків, оскільки норми чинного КУпАП не містять вказівки щодо обов`язку органу (посадової особи), що розглядає справу про адміністративне правопорушення, повторно відбирати пояснення у зазначених працівником поліції свідків.

Посилаючись на відсутність доказів щодо вчиненого ним правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а також недотримання поліцейськими Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та положень статті 266 КУпАП щодо процедури проходження огляду, ОСОБА_1 не заперечує факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що також підтверджено наданим Управлінням патрульної поліції в Херсонській області відеозаписом складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не наступила внаслідок невнесення змін до статті 130 КУпАП Законом України від 17 червня 2020 року №720-ХІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, та яким скасовано норму про кримінальну відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, також не заслуговують на увагу, оскільки пунктом 117 розділу І наведеного Закону внесені зміни до пункту 1 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» та виключено підпункт 4 пункту 1, яким статтю 130 КУпАП викладено у новій редакції зі скасуванням адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також виключено підпункт 171, який доповнював Кримінальний кодекс України статтею 286-1 "Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Отже, з набранням Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» чинності (03.07.2021 року), статтю 286-1 виключено з КК України та повернуто колишню редакцію статті 130 КУпАП, яка передбачала адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння, а тому підстави стверджувати про ненастання адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відсутні.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано положення КУпАП, правильно встановлено всі фактичні обставини справи та зроблено обґрунтований висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

постановив:

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Гляню Валерію Вікторовичу строк на апеляційне оскарження постанови Цюрупинського районного суду Херсонської області від 31 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Гляня Валерія Вікторовича залишити без задоволення, а постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 31 грудня 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя Херсонського

апеляційного суду Л. В. Пузанова