ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7294/21Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І.
Провадження № 33/817/409/21 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2021 р. cуддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Зембри Є.Й. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21.04.2021р. серії ААБ №200218 і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік (в редакції статті станом на дату вчинення). Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Згідно вказаної постанови, водій ОСОБА_1 18 листопада 2020 року о 16 год. 45 хв. в м. Тернополі по вул. Збаразькій, керуючи автомобілем марки «Шевроле Епіка» номерний знак НОМЕР_1 порушив вимоги ПДР України, а саме не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не вибрав безпечної швидкості руху та під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, не зменшив швидкість руху до повної зупинки та не дав дороги пішоходу ОСОБА_2 , яка перебувала на пішохідному переході, в результаті чого допустив наїзд на неї та пошкодив її інше майно (окуляри, джинси, взуття). Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21.04.2021р. серії ААБ №200218 ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 (Б), 12.1, 18.1 ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

В апеляційних скаргах з доповненнями ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Зембра Є.Й. просять поновити строк апеляційного оскарження, постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2021 року скасувати та провадження у справі закрити.

Свої вимоги мотивують тим, що судом першої інстанції не було застосовано положення ч.2 ст. 36 КУпАП при накладенні на ОСОБА_1 адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень. Вважають, що суд першої інстанції грубо порушив право ОСОБА_1 як на захист так і на самозахист, суд не дав можливості останньому надати пояснення в судовому засіданні, розглянув справу в той час, коли ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні, чим порушив принцип змагальності сторін. Також, ОСОБА_1 вказує на порушення суддею першої інстанції вимог ст.ст.7,36,245,247,251-252,268,272-2,278,280,283 КУпАП та порушення права на захист як складової гарантій, передбачених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які полягають у тому, що йому та його захиснику не було вручено судових повісток у встановлені законом строки, проігноровано подане з поважних причин клопотання про відкладення судового розгляду і проведено його у відсутності сторони захисту.

Звертають увагу суду на те, що вказане порушення права на захист позбавило ОСОБА_1 можливості подати докази, а саме розписку ОСОБА_2 від 06 грудня 2020 року про те, що під час ДТП 06.12.2020р. не було пошкоджено її майно і їй не завдано матеріальної шкоди, що свідчить про відсутність в даному випадку складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Крім того, суд у своїх трьох постановах про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності посилається на документи, які не являються доказами, а саме: рапорт поліцейського; постанову слідчого про закриття кримінального провадження за відсутності складу злочину за ч.1 ст. 268 КК України; витяг з ЄРДР; протоколи по інших адміністративних правопорушеннях (за ст. 122-4, 130 КУпАП).

В доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, зокрема, що під час перебування у нарадчій кімнаті до постановлення постанови у справі №607/7294/21 відносно нього за ст. 124 КУпАП, до виходу з нарадчої кімнати і до проголошення постанови у зазначеній справі, суддя першої інстанції не мав права розглядати інші справи відносно нього, а саме: №607/7294/21 за ст. 122-4 КУпАП та 607/7291/21 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також в апеляційних скаргах ОСОБА_1 та його захисника було заявлено клопотання про об`єднання розгляду цих апеляційних скарг із апеляційними скаргами, поданими на дві інших постанови відносно ОСОБА_1 , а саме постанови від 27 травня 2021 року у справі №607/7291/21 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та у справі №607/7296/21 за ст. 122-4 КУпАП.

Крім того, до початку апеляційного розгляду ОСОБА_1 заявив клопотання від 16 липня 2021 року та від 24 вересня 2021 року, в яких просив об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно нього за ст.124,122-4,130 КУпАП, а в разі неможливості об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно нього за ст.124,122-4 КУпАП і розглянути їх за правилами ст.36 КУпАП.

Однак, під час апеляційного розгляду після того, як захисник Зембра Є.Й. не підтримав це клопотання, ОСОБА_1 від нього відмовився.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Зембри Є.Й., які просили задовольнити апеляційні скарги з викладених у них підстав, враховуючи заяву потерпілої ОСОБА_2 про розгляд апеляційних скарг у її відсутності, проаналізувавши наведені в апеляційніх скаргах доводи та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Щодо клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2021 року, то воно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 участі в розгляді справи судом першої інстанції не приймав.

Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Відповідно до повідомлення про вручення копії постанови про адміністративне правопорушення копію судового рішення у цій справі ОСОБА_1 отримав 16 червня 2021 року. (а.с.50).

Апеляційна скарга подана ним 25.06.2021 року.

За таких обставин, строк на апеляційне оскарження пропущено ОСОБА_1 з поважних причин і тому він підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Доводи апеляційних скарг про те, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.268 КУпАП і порушив право ОСОБА_1 на захист є обґрунтованими.

Так, за змістом ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст.271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи.

Згідно ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Як вбачається з матеріалів цієї справи судовий розгляд було призначено на 07 травня 2021 року, однак його відкладено за заявою ОСОБА_1 у зв`язку з його хворобою, у підтвердження чого він у подальшому надав суду листок неправцездатності. Судове засідання 24 травня 2021 було відкладено за заявами ОСОБА_1 на 26 травня 2021 року, а потім на 27 травня 2021 року. При цьому, до суду була подана також заява захисника Зембри Є.Й. про ознайомлення з матеріалами справи, а також на електронну пошту суду ОСОБА_1 надіслав клопотання про відкладення розгляду через хворобу. З оглянутого в ході апеляційного розгляду листка непрацездатності №318517 вбачається, що ОСОБА_1 з 27 травня 2021 року перебував на стаціонарному лікуванні.

Незважаючи на ці обставини та наведені вимоги закону, суд першої інстанції провів розгляд справи 27 травня 2021 року у відсутності особи, яка притягується до відповідальності, та його захисника, який не був повідомлений про час і місце судового розгляду і не був ознайомлення з матеріалами справи.

Разом з тим, зазначені обставини не визначені ст.247 КУпАП підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, можливість реалізувати процесуальні права, передбачені ст.ст.268,271 КУпАП, була забезпечена в ході апеляційного розгляду, під час якого ОСОБА_1 і його захиснику було забезпечено можливість в тому числі подати нові докази і викласти свої доводи щодо суті правопорушення.

За результатами апеляційного розгляду встановлено, що доводи апеляційних скарг і пояснення сторони захисту про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є безпідставними і спростовуються матеріалами справи.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано врахував і дав правильну оцінку даним, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 21.04.2021р. серії ААБ №200218; постанові старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 17.03.2021р. про закриття кримінального провадження №0002300 від 19.11.2020р. за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 268 КК України; протоколі огляду місця події від 18.11.2020р.; поясненні потерпілої ОСОБА_2 від 02.12.2020р. про обставини ДТП; висновку експерта №1056, на підставі яких суд встановив, що ОСОБА_1 18 листопада 2020 року о 16 год. 45 хв. в м. Тернополі по вул. Збаразькій, керуючи автомобілем марки «Шевроле Епіка» номерний знак НОМЕР_1 порушив вимоги п.2.3 (Б), 12.1, 18.1 ПДР України і на пішохідному переході допустив наїзд на громадянку ОСОБА_2 .

В цій частині в установлені судом обставини апеляційних скаргах не оспорюються.

Аналізуючи доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ст.124 КУпАП через недоведеність факту спричинення його діями пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, апеляційний суд приходить до висновку про їх безпідставність.

Так, з пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 02 грудня 2020 року вбачається, що 18 листопада 2020 року коли вона переходила вул.Збаразька в м.Тернополі в межах нерегульованого пішохідного переходу то відчула сильний удар з правої сторони від якого впала на асфальт. Піднявшись відчула сильну біль у правому коліні і на пішохідному переході побачила автомобіль та його водія, яким в подальшому виявився ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП було пошкоджено її майно, а саме окуляри, джинси, взуття.

Наведені пояснення потерпілої не викликають сумнівів, оскільки узгоджуються з даними протоколу огляду місця події від 18.11.2020р., якими встановлено, що автомобіль марки «Шевроле Епіка» номерний знак НОМЕР_1 має ушкодження передньої частини, а саме пошкоджене кріплення декоративної решітки радіатора, вм`ятина на капоті двигуна.

Також, пояснення потерпілої узгоджуються з даними висновку судово-медичної експертизи №1056, згідно якого при зверненні за медичною допомогою 18.11.2020р. та судово-медичній експертизі 20.11.2020р. у гр. ОСОБА_2 було виявлено садна правої надбрівної ділянки і чола справа, синці правого стегна, забиття ділянки правого колінного суглоба у вигляді набряку м`яких тканин, синців і саден ділянки лівого колінного суглоба, які належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Наведені обставини протоколу огляду місця події та висновки експертизи щодо характеру і обставин ДТП підтверджують пояснення потерпілої про пошкодження її окулярів і одягу та в сукупності повністю спростовують доводи апеляційних скарг про недоведеність факту пошкодження майна потерпілої.

Доводи сторони захисту про відсутність доказів розміру завданої матеріальної шкоди не спростовують правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 , оскільки згідно диспозиції ст.124 КУпАП необхідність встановлення розміру завданих матеріальних збитків не передбачено.

Наведені в доданій до апеляційної скарги розписці потерпілої ОСОБА_2 від 06 грудня 2020 року твердження про те, що в результаті ДТП її одяг і окуляри не були пошкоджені, апеляційний суд оцінює критично та вважає такими, що надані під впливом примирення з ОСОБА_1 і внаслідок відшкодування ним завданої шкоди потерпілій. Крім того, такі твердження суперечать об`єктивним даним протоколу огляду місця події та висновкам судово-медичної експертизи. Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена належними і допустимими доказами, а тому підстав для скасування оскарженої постанови апеляційним суд не вбачає.

Інші доводи доводи апеляційних скарг, в тому числі зазначення в постанові суду документів, які не являються доказами (рапорт поліцейського; постанову слідчого про закриття кримінального провадження за відсутності складу злочину за ч.1 ст. 268 КК України; витяг з ЄРДР) не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди внаслідок якої було пошкоджено майно потерпілої.

Твердження ОСОБА_1 про порушення суддею таємниці нарадчої кімнати при винесенні оскарженої постанови не можуть бути підставою для її скасування, оскільки відповідні положення відсутні в КУпАП. Крім того, стороною захисту не наведено обставин, які би доводили, що в даному випадку це перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому доводи в цій частині не можна вважати істотними.

Доводи в апеляційних скаргах про те, що судом першої інстанції не дотримано вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не є підставою для скасування рішення суду.

Разом з тим, аналізуючи доводи сторони захисту щодо накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для його зміни.

Згідно статті 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобіганя вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що при визначенні виду стягнення суд першої інстанції не в повній мірі врахував наведені вимоги закону і належним чином не мотивував застосування найбільш суворого виду стягнення позбавлення права керування транспортними засобами.

З матеріалів справи та наданих стороною захисту доказів слідує, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, він не заперечує факту вчинення ДТП, займається підприємницькою діяльністю, для якої необхідний автомобіль, примирився з потерпілою і повністю відшкодував їй моральну шкоду, вона до нього претензій матеріального характеру не має та взагалі не наполягає на притягненні його до відповідальності.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до переконання, що в даному випадку є законні підстави для зміни адміністративного стягнення і його пом`якшення, а в решті оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Зембри Є.Й. Задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2021 року відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Вважати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (в редакції зі змінами згідно Закону України № 596-VIII від 14.07.2015р.) з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн.

В решті цю постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя