Апеляційне провадженя № 33/824/248/2021 Суддя-доповідач Гриненко О.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Гриненко О.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - адвоката Кузьміна Є.О. на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року, прийняту щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави. Згідно із постановою судді, ОСОБА_1 18 серпня 2020 року о 05 год. 19 хв. в м. Києві по вул. Михайла Бойчука, 14 керував транспортним засобом «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, захисник Кузьмін Є.О. подав на неї апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність судового рішення без ретельного з`ясування всіх обставин справи, просить постанову Печерського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник вказує, що оскільки станом на день складання протоколу щодо ОСОБА_1 . Кодекс України про адміністративні правопорушення не встановлював адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, правові підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП відсутні, а тому провадження у справі відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Інших доводів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційна скарга захисника немістить.

Будучи неодноразово повідомленими належним чином про дату, час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 та його захисник в судові засідання, призначені на 21.12.2020, 18.01.2021, 05.02.2021, 05.03.2021 та 22.03.2021 до суду апеляційної інстанції не з`явились. Від апелянта надходили клопотання про відкладення розгляду справи, в тому числі без надання відповідних доказів поважності причин неявки. У зв`язку з цим, вважаю за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 та його захисника Кузьміна Є.О.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги захисника Кузьміна Є.О., вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №125877від 18 серпня 2020 року (а.с.1), поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.2), відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, який був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.3).

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що на момент складання протоколу диспозиція статті 130 КУпАП не передбачала притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, то вони є безпідставними з огляду на наступне. Так, 01.07.2020 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VІІІ від 22.11.2018, яким запроваджено інститут кримінальних проступків, згідно якого кримінальним проступком стало у тому числі і керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку з чим Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1, а статтю 130 КУпАП викладено у новій редакції, яка передбачала притягнення до адміністративної відповідальності за ці дії лише судноводіїв. Проте 17.06.2020 було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-ІХ, який 02.07.2020 було підписано Президентом України, а 03.07.2020 опубліковано в офіційній парламентській газеті «Голос України». Зазначеним Законом із Закону №2617-VІІІ від 22.11.2018 було виключено норми щодо криміналізації керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння та скасовано нову редакцію статті 130 КУпАП. Отже 03.07.2020 відновлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та відновлено дію статті 130 КУпАП у редакції, яка була чинною до 01.07.2020.

З урахуванням викладеного вважаю, що доводи апеляційної скарги захисника Кузьміна Є.О. не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а відтак підстав для її задоволення апеляційний суд не вбачає.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відношення до вчиненого і майнового стану.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, вважаю, що постанова судді Печерського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Є.О. залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко