Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду - Збитковська Т.І,

з участю:

захисника адвоката Ляшка Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Ляшка Д.В. на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2020 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 44 - 3 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

З постанови слідує, що 29 жовтня 2020 року о 22 год. 49 хв. на 323 км а/д М-06 Київ Чоп на АЗС «SOCAR» ОСОБА_1 на території, в якій установлено «червоний» рівень епідемічної небезпеки, порушив карантинні правила - перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, чим порушив вимоги підпункту 3 пункту 10 постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі адвокат Ляшко Д.В. доводить, що судом першої інстанції не надано належної оцінки фактичним обставинам справи, зокрема, що на місці затримання працівники поліції жодного разу не пред`явили вимогу надати документи, які посвідчують особу ОСОБА_1 . Зазначає, що застосоване до ОСОБА_1 адміністративне стягнення є, на його думку, не співмірним з рівнем небезпеки вчиненого діяння, та таким, що фактично позбавляє його засобів для існування та можливості утримувати свою родину.

Крім того, наголошує, що протокол складено за порушення ОСОБА_1 вимог підпункту 2 пункту 10 постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року, а суд визнав його винним у порушенні вимог підпункту 3 пункту 10 згаданої постанови, який не встановлює заборони фактично описаного в постанові діяння.

Також суд при прийнятті рішення залишив поза увагою той факт, що на момент його ухвалення пункт 10 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом «SARS-Cov-2», вже не був чинним.

Просить постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2020 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Апелянт також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2020 року, яка винесена у відсутності ОСОБА_1 , копію якої отримав 14 січня 2021 року (а.с.17).

Заслухавши доводи адвоката Ляшка Д.В. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга - задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вимоги ст. 280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 29 жовтня 2020 року о 22 год. 49 хв. на 323 км а/д М-06 Київ Чоп на АЗС «SOCAR» ОСОБА_1 на території в якій установлено «червоний» рівень епідемічної небезпеки порушив правила, щодо карантину людей, а саме: перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, чим порушив вимоги підпункту 2 пункту 10 постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Стаття 44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно правових актів, що наповнює норму ст. 44 3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної кваліфікації зазначеного діяння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, полягає у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

На момент вчинення адміністративного правопорушення був чинним підпункт 2 пункт 10 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», згідно з якими на території України на період дії карантину забороняється, зокрема, перебування на вулиці без документів, що посвідчують особу, порушення правил самоізоляції, обсервації, тощо.

Натомість, Постановою КМУ від 09.12.2020 року №1236 п.10 постанови КМУ від 22.07.2020 року 3641 втратив чинність.

Відповідно до ст. 94 Конституції України, Закони стають обов`язковими та набувають законної сили негайно після офіційного прийняття й опублікування тексту закону, якщо інше не передбачено самим законом. При цьому, набуття законом чинності означає, що із цього моменту ним повинні керуватися, виконувати його й дотримуватися всі юридичні та фізичні особи. Загальновизнаним є і те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Тому втрата законом чинності означає, що із цього моменту він не може застосовуватися.

Конституція України, закріпивши у ч.1 ст. 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Закріплений в Конституції України принцип неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів узгоджується з міжнародно-правовими актами, зокрема Міжнародним пактом про громадянські та політичні права (ст.15), Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст.7). Тобто, щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього. До того ж актом, який пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення є акт, що виключає з санкції більш суворі стягнення або додаткові стягнення.

У відповідності до вимог ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Беручи до уваги те, що акти, які пом`якшують або скасовують адміністративну відповідальність, застосовуються на будь-якій стадії провадження за справами про адміністративні правопорушення, враховуючи положення ст. 8 КУпАП про зворотну дію закону в часі, вважаю, що постанова відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п.6 ч.1 ст. 247 КУпАП скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

На підставі наведеного, керуючись ст.6 ЄКПЛ, 247, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Ляшка Д.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі за ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п.6 ч. 1 ст. 247 КУпАП скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Т.І.Збитковська