33/804/656/21
266/5640/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Свіягіна І.М., перевіривши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючу продавцем, зареєстровану та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.484 Митного кодексу України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді конфіскації на користь держави предметів зберігання, зазначених в описі предметів від 05.06.2021 року: тютюнові вироби іноземного походження у кількості 829 пачок.

Стягнуто з ОСОБА_1 витрати на зберігання на складі митниці товарів, що є предметом порушення митних правил, в сумі 365,98 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.

в с т а н о в и л а:

згідно постанови суду, 19.05.2021 року Азовською митницею отримано лист від 18.05.2021 року №3670/10/05-97-13, згідно з яким 15.05.2021 року співробітниками УОЗ зон проведення антитерористичної операції ГУ ДФС у Донецькій області встановлено, що у кіоску ( АДРЕСА_2 ) ОСОБА_1 здійснювалось зберігання та реалізація тютюнових виробів без марок акцизного податку України, без будь-якого маркування на українській мові, товаросупровідних та митних документів, які б свідчили про проведення митного оформлення вказаного товару.

Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон), алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п.226.2. ст.226 Податкового кодексу України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території Україні не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняється, що передбачено п.226.11. ст.226 Податкового кодексу України.

Згідно п.227.6. ст.227 Податкового кодексу України у разі порушення порядку маркування ввезених алкогольних напоїв і тютюнових виробів та/або неповної сплати податку товар не допускається до митного оформлення і ввезення його на митну територію України забороняється.

Проведеною перевіркою встановлено, що зазначений товар «тютюнові вироби іноземного походження» в митних органах України не оформлювався та ввезений на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю.

Таким чином, ОСОБА_1 , зберігала та використовувала шляхом реалізації товар «тютюнові вироби іноземного походження» у кількості 829 пачок, загальною вартістю 41450 грн. без марок акцизного податку України встановленого зразка, без маркування українською мовою, товаросупровідних та митних документів, тобто ввезений на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст.484 МК України.

Постановою судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 листопада 2021 року визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.484 Митного кодексу України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді конфіскації на користь держави предметів зберігання, зазначених в описі предметів від 05.06.2021 року: тютюнові вироби іноземного походження у кількості 829 пачок.

Стягнуто з ОСОБА_1 витрати на зберігання на складі митниці товарів, що є предметом порушення митних правил, в сумі 365,98 грн.

Не погодившись із судовим рішенням, через місцевий суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 10.12.2021 року подана апеляційна скарга разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що копія оскаржуваної постанови отримана нею лише 30 листопада 2021 року, вважає, що строк на апеляційне оскарження спливає 10 грудня 2021 року, тому не є пропущеним.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

За змістом ст.289 КУпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 хоча і не була присутня під час винесення оскаржуваного судового рішення, проте знала про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно неї, її представником адвокатом Шведою А.М. надано клопотання про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 (а.с.82-88), тому остання мала можливість оскаржити його у встановлений законом десятиденний термін.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

На підставі ст.289 КУпАП, скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин.

Крім того, КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення, а з моменту його винесення.

За правовим змістом зазначених норм, строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений апелянту тільки виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли останнього реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами та з урахуванням положень ч.2 ст.294 КУпАП, відповідно до яких, початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, апеляційна скарга особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подана з пропуском встановленого законом строку на оскарження, оскільки ОСОБА_1 хоча і не була присутня в судовому засіданні 15.11.2021 року при розгляді справи про адміністративне правопорушення, однак була обізнана, що справа відносно неї буде розглядатися в Приморському районному суді м. Маріуполя Донецької області, вона не була обмежена у конституційних правах, апеляційна скарга надійшла до суду першої інстанції з порушенням строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Окрім того, на теперішній час на офіційному сайті «Судова влада України» у режимі онлайн фіксуються дата і час кожного судового засідання всіх справ, які розглядаються судами України, за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мала об`єктивну можливість дізнатись пор дату та час розгляду справи, а також про прийняте рішення вже після судового розгляду та у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на постанову судді.

Відповідно до Єдиного Державного реєстру судових рішень, оскаржувана постанова була надіслана судом 16 листопада 2021 року, зареєстрована 16 листопада 2021 року та оприлюднена 17 листопада 2021 року.

Таким чином, апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и л а:

відмовити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної ОСОБА_1 , на постанову судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 разом із доданими документами повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду І.М.Свіягіна