Справа №: 307/323/21
Провадження № 3/307/193/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного інспектором Тячівського ВП Корнутою П.П., ОСОБА_1 15 січня 2021 року о 2 год. 30 хв. по вул. Армійській у м. Тячеві Закарпатської області порушив п. 2.9 «а» ПДР, а саме, керував автомобілем марки «Пежо 806», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився із застосуванням приладу «Драгер», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 винуватим себе не визнав та пояснив, що 15 січня 2021 року він разом із своєю дружиною повертався від родичів, які проживають у м. Тячеві. У той час він за кермом не був, була за кремом його дружина ОСОБА_2 , а в автомобілі на задньому сидінні була ОСОБА_3 . На вулиці Армійській їх зупинили працівники поліції та сказали пред`явити документи на автомобіль та відкрити багажник. Після того, як вони вийшли із автомобіля, працівники поліції запитали хто є власником вказаного автомобіля, на що він, ОСОБА_4 , повідомив, що він є його власником та попросили пред`явити документи, що він і зробив. Тоді запитали у нього чи він вживав алкогольні напої, що він не заперечував, однак пояснив, що він за кермом не сидів, за кермом була його дружина. Однак, незважаючи на його пояснення, вони запропонували йому пройти медичний огляд за допомогою алкотестера «Драгер». На їхні пояснення, що він за кермом не був та автомобілем не керував, працівники поліції не реагували. Крім цього, жодних свідків на місці проведення огляду не було, хоча й такі зазначені у вказаному протоколі. Пояснення у вказаному протоколі він написав по вказівці працівників поліції.

Дослідивши матеріали справи, слід дійти висновку про закриття вказаної справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення керуючись таким.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97 №475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 та ст. 252 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. п. «а» п. 2.9. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольногосп`яніння.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 15 січня 2021 року о 2 год. 30 хв. по вул. Армійській у м. Тячеві Закарпатської області порушив п. 2.9 «а» ПДР, а саме, керував автомобілем марки «Пежо 806», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився із застосуванням приладу «Драгер» ( а. с. 1)

За правилами ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено роздруківку тесту про проходження ОСОБА_1 огляду на місці його зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер».

Згідно з п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2), форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС.

У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Однак, в порушення вказаних вимог до протоколу про адміністративне правопорушення долучено лише роздруківку, однак не долучено акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та відсутні відомості про вручення акта ОСОБА_1 , що ставить під сумнів проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та оформлення його результатів, оскільки такий порушено.

Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

Частиною п`ятою статті 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім цього, свідок ОСОБА_2 під час судового розгляду пояснила, що цього дня вони поверталися від свої родичів, вона була за кермом даного автомобіля і на вул. Армійській їх зупинили працівники поліції. Вона загальмувала та проїхала близько 5-10 метрів і коли вони всі вийшли із автомобіля, працівники поліції сказали пред`явити документи, відкрити багажник та спитали хто є власником вказаного автомобіля, на що її чоловік ОСОБА_1 відповів, що він є власником. Тоді вони запитали у чоловіка чи він вживав алкогольні напої, що він не заперечував та сказали йому пройти тест на місці зупинки за допомогою алкотестера. Однак, її чоловік не керував автомобілем, у той час коли їх зупинили, він сидів на пасажирському сидінні, але працівники поліції на пояснення не відреагували. Крім цього, в машині знаходилася ОСОБА_5 , яка була свідком вказаної події. Ніяких свідків, які зазначені у протоколі на місці їхньої зупинки не було.

Свідок ОСОБА_3 під час судового розгляду пояснила, що вона була в машині разом із ОСОБА_1 та його дружиною ОСОБА_2 , яка у той час була за кремом, вони разом поверталися від їхніх родичів. На вулиці Армійській їх зупинили працівники поліції, сказали пред`явити документи на автомобіль та відкрити багажник. Коли вони всі вийшли з автомобіля на вулицю, то працівники поліції почали з`ясовувати хто є власником цього автомобіля, коли ОСОБА_1 повідомив, що він, тоді у нього спитали чи він вживав алкогольні напої і сказали йому пройти медичний огляд. Хоча він заперечував, що керував автомобілем і сидів збоку, працівники поліції не відреагували. Крім них на місці події не було нікого, було лише двоє поліцейських.

Інспектор Тячівського ВП ГУНП в Закарпастькій області Корнута П.П., будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із розписки про отримання судової повістки, у судове засідання не з`явився без повідомлення причини, відтак доказів на спростування пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не подав.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які зазначені у протоколі також викликалися на розгляд справи, однак у судове засідання також не прибули без повідомлення причин.

До протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , як доказ долучено диск, однак під час розгляду справи у судовому засіданні відтворити його виявилося неможливо, у зв`язку із відсутністю на ньому будь-яких записів.

Інших належних та допустимих доказів, які б об`єктивно доводили той факт, що саме ОСОБА_1 о 2 год. 30 хв. 15 січня 2021 року був за кермом, керував автомобілем марки «Пежо 806», номерний знак НОМЕР_1 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Також, у справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Ураховуючи наведене, а також те, що під час розгляду вказаної справи встановлені суперечливі дані, які жодним чином не спростовані, зокрема, момент зупинки транспортного засобу, особу, яка в той час перебувала за кермом, крім цього, особи, які викликалися на розгляд цієї справи, а саме: працівник поліції, який складав протокол та свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у судове засідання не прибули, диск, який долучений до протоколу не містить жодної інформації, відтак досліджені судом докази тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно п. 1) ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 278, 283, 284 КУпАП,

постановила:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.Р. Сас