Справа № 441/725/21 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 33/811/790/21 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Беня Б.З., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 29 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави, судовий збір в сумі 454 гривні 00 копійок.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 о 14 год. 40 хв. 08.04.2021 по автодорозі М-11 «Львів-Шегині» 31 км. + 100 м. керував автомобілем марки «Ford Mondeo», р.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Водій порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 29 квітня 2021 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Одночасно просить поновити строк апеляційного оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки 10-ти денний строк оскарження припав на 9 травня (неділю), 10 травня понеділок також був вихідним днем, то апеляційна скарга подана 11 травня 2021 року перший робочий день після вихідних.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що постанова судді першої інстанції не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та фактичним обставинам справи, а також прийнята з грубими порушеннями норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування необхідності скасування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 покликається на те, що він не був згідний з показником приладу «Драгер», заперечував перебування в стані алкогольного сп`яніння, відтак працівники поліції зобов`язані були доставити його в медичний заклад для огляду лікарем, однак цього не зробили, водночас в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, однак дане направлення йому вручено не було, а залишилось у поліцейського.

Заслухавши особу, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника Беня Б.З. на підтримання поданої апеляційної скарги, свідка ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

З огляду на те, що оскаржувана постанова прийнята та проголошена 29.04.2021, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 11.05.2021 року, вважаю, що строк на апеляційне оскарження ним не пропущений, оскільки 10 травня понеділок також був вихідним днем, натомість апеляційна скарга подана 11 травня 2021 року у перший робочий день після вихідних.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №098946 від 08 квітня 2021 року (а.с.5), згідно з яким 08 квітня 2021 року о 14 год. 40 хв. по автодорозі М-11 «Львів-Шегині» 31 км. + 100 м. водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ford Mondeo», р.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Зі змістом складеного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, та у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначив «вживав алкогольне пиво вчора, сьогодні алкоголю не вживав», крім цього йому було роз`яснено його процесуальні права, після чого останній без жодних зауважень та заперечень підписав його у відповідних графах.

Згідно з даними рапорта інспектора СРПП ВП№2 ЛРУП ГУ НП у Львівській області Труби І. (а.с.11), останнім було залучено двох свідків, які були присутні при проходженні огляду із використанням приладу «Драгер» водія ОСОБА_1 . Свідки від написання будь-яких пояснень відмовилися, поставили свої підписи у протоколі, просили суд розглядати справу без їх участі, оскільки через деякий час будуть виїжджати за кордон.

Викладені в протоколі обставини стверджуються роздруківкою приладу «Drager 6820», прилад ARLJ 0415, тест 430, (а.с.1), згідно з якою за результатом проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду в освідуваної особи ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння 0,36‰, та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.8), відповідно до даних якого огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. З результатом 0,36‰ ОСОБА_1 погодився, про що розписався у відповідній графі акта, чим водночас стверджується факт ознайомлення останнім з його змістом.

Підставою для зупинки та перевірки водія транспортного засобу «Ford Mondeo», р.н. НОМЕР_1 , зокрема на стан алкогольного сп`яніння, стало порушення ним вимог п.9.8, п.2.1а ПДР, а саме такий керував транспортним засобом з неувімкненими ближніми фарами світла поза населеним пунктом, а в процесі перевірки не пред`явив посвідчення водія, що стверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ№124590 від 08 квітня 2021 року (а.с.6).

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.7), наданими ним безпосередньо при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, 07 квітня 2021 року він знаходився за місцем свого проживання та випив одну пляшку пива. 08 квітня 2021 року він керував автомобілем «Ford Mondeo», р.н. НОМЕР_1 , на автодорозі Львів-Шегині. Рухаючись по дорозі був зупинений працівниками поліції за те, що не увімкнув фари ближнього світла поза населеним пунктом. Пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу «Драгер» на місці зупинки в присутності двох чоловіків. 08 квітня 2021 року він алкоголь не вживав, чому показав прилад 0,36‰ йому невідомо.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав подану ним апеляційну скаргу та додав, що 08 квітня 2021 року проходив огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», та при проходженні огляду окрім нього і двох працівників поліції інших осіб, зокрема свідків, що вказані в протоколі, не було.

Допитана у суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 пояснила, що водій ОСОБА_1 08 квітня 2021 року підвозив її на Шегині, останнього вона раніше не знала, що суперечить твердженням ОСОБА_1 , який у судовому засіданні апеляційного суду вказав, що раніше відносно знав ОСОБА_5 .

Свідок додала, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що в його транспортному засобі були вимкнені фари, запаху алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 не було відчутно, однак, незважаючи на це, працівники поліції запропонували йому пройти огляд, на що він погодився, пройшовши його на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», результат якого показав 0,36‰, він не погодився з таким та бажав пройти огляд в медичному закладі, однак працівники поліції його не відвезли.

Згідно з наявним в матеріалах справи направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.9), таке направлення виписано водію ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння в Городоцькій ЦРЛ у зв`язку із наявними ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Водночас з вказаного направлення вбачається, що огляд в лікарні не був проведений.

Відповідно до п.п. 8, 12 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З аналізу норм вказаної Інструкції вбачається, що скерування особи до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння оформляється працівником поліції направленням за встановленою формою, водночас вказаною Інструкцією не передбачено, що таке направлення повинно надаватися особі, чим спростовуються твердження ОСОБА_1 .

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, адже здобутими доказами у справі стверджується факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, що не заперечив й сам ОСОБА_1 , вказавши у своїх письмових поясненнях про факт проходження огляду в присутності двох чоловік, що розцінюється апеляційним судом у розумінні поняття «осіб». Використаний під час огляду прилад «Драгер» показав позитивний результат 0,36‰. Дані вказаного результату були внесені як у роздруківку приладу, так і в протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан сп`яніння, зі змістом яких ОСОБА_1 ознайомився та без жодних зауважень, застережень чи наполягань на проведенні додаткового огляду в медичному закладі підписав їх, чим спростовуються твердження апеляційної скарги про бажання останнього проходити огляд в закладі охорони здоров`я.

На переконання апеляційного суду, досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та такими в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 29 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Т.М. Урдюк