КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/369/2021
Головуючий в суді першої інстанції: Жук М.В.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 02 листопада 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисникаГКухалейшвілі Л.Ю.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 02 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 06 серпня 2020 року приблизно о 10 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Н. Юнкерова, 97, керував транспортним засобом «BMW X5» з номерним знаком НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Оболонського районного суду міста Києва від 02 листопада 2020 року та закрити провадження щодо нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Одночасно апелянт заявляє клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, вважає, що пропустив його з поважних причин, оскільки перебував тривалий час на лікарняному та не мав можливості звернутись до фахівця в галузі права.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що не погоджується із постановою суду першої інстанції, вважає її незаконною та такою що постановлена з істотним порушенням норм процесуального та матеріального права.

Апелянт вказує, що поза увагою суду залишилось те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

ОСОБА_1 зазначає, що вимагав у працівників поліції направлення до лікарні для самостійного проходження огляду, однак йому було відмовлено у видачі такого направлення.

У зв`язку з чим, як вказує апелянт, він самостійно звернувся до Ірпінської центральної міської лікарні, яка знаходиться за місцем його проживання та пройшов освідування, однак суддя, як зазначає ОСОБА_1 , залишив поза увагою надану ним довідку.

Також ОСОБА_1 звертає увагу на те, що через його зовнішній вигляд його неодноразово зупиняли працівники поліції та складали щодо нього протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим він самостійно звертався до медичних закладів та проходив огляди, відтак всі провадження щодо нього були закриті за відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Дослідивши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, копію постанови ОСОБА_1 отримав 06 листопада 2020 року.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що апелянт пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Кухалейшвілі Л.Ю., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що в день складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення він не перебував у стані сп`яніння, то апеляційний суд не бере їх до уваги, оскільки в межах даного провадження йому інкриміновано порушення п. 2.5 ПДР України, а саме відмова від проходження огляду.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 071397 від 06 серпня 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 інкриміновано порушення п. 2.5 ПДР України, а саме: керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Водій відмовився від огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП серед іншого передбачено, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, з позбавленням права керування всіма видами плавучих засобів на строк від одного до трьох років.

Отже, відмова водія від проходження відповідно до п. 2.5 ПДР України огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен був виконати вимоги інспектора патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння. Не виконавши це, він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що судом першої інстанції зроблений правильний висновок.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 поліцейським були виявлені ознаки саме наркотичного сп`яніння, в той час як із наданого Комунальним некомерційним підприємством «Ірпінська центральна міська лікарня» протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння № 160 вбачається, що ОСОБА_3 пройшов огляд на визначення стану саме алкогольного сп`яніння о 17 год. 00 хв., при цьому від огляду на стан наркотичного сп`яніння він відмовився.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 12 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Положеннями ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відтак у разі наявності у водія ознак наркотичного сп`яніння він повинен бути доставлений до медичного закладу працівниками поліції та у їх присутності пройти огляд.

Щодо постанов на які посилається апелянт, то апеляційний суд в межах даного провадження не може надавати їм оцінку.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що п. 2 Розділу І Інструкції передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відтак виявлення працівниками поліції ознак сп`яніння, навіть якщо вони обумовлені певними фізичними особливостями особи, є підставою для проведення огляду на стан сп`яніння.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що суд цих вимог закону дотримався в повній мірі та ухвалив рішення, яке є вмотивованим, а викладені в ньому висновки відповідають фактичним обставинам справи, відтак підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 02 листопада 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун