Справа № 354/398/21
Провадження № 3/354/431/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Остап`юк М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції № 1 (м. Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків Суду не надано,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Яремчанського міського суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №458243 від 02.03.2021 року, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №458243 від 02.03.2021 року, ОСОБА_1 02.03.2021 року приблизно о 01 год 40 хв в смт. Ворохта по вул. Галицького керував транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в установленому законом порядку в присутності двох свідків. Чим порушив вимоги п.2.9А ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав, заперечив факт перебування у стані наркотичного сп`яніння та заперечив факт керування транспортним засобом взагалі. Пояснив, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, навпаки - пройшов, однак жодних результатів не було виявлено. Працівники поліції запропонували проїхати йому до медичного закладу, однак він відмовився, бо не керував транспортним засобом. Поряд з ним у автомобілі знаходився його друг ОСОБА_2 , який все бачив, та може підтвердити вказане.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Фединяк Р.В. заперечив щодо наявності вини свого підзахисного, вказавши на недоліки, які були допущені під час складання адміністративного протоколу, зокрема, недотримання вимог поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачених ч.1 ст.256, ст.268 КУпАП України, здійснення відеофіксації не передбаченим законодавством пристроєм, порушення принципу безперервності відео зйомки вчиненого порушення від його початку до закінчення розгляду справи про адміністративне правопорушення. У зв`язку з чим, просив закрити провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю у його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 вказав, що є другом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .. Повідомив, що знаходився у автомобілі ОСОБА_1 , коли до них у вікно транспортного засобу постукали працівники поліції. Зазначив, що автомобіль стояв на узбіччі, працівники поліції зробили зауваження, що транспортний засіб стоїть близько до мосту та перевірили документи. Після чого запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, який він пройшов, однак прилад «Драгер» результат не показав. Незважаючи на це, працівники поліції склали відносно ОСОБА_1 адмінпротокол про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, хоча він не відмовлявся. На запитання головуючої відповів, що у момент коли приїхала поліція, автомобіль був припаркований на узбіччі, він не рухався.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Фединяка Р.В., свідка ОСОБА_2 , вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази у їх сукупності та співставленні, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в частині 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Суд звертає увагу, що розгляд справи повинен відбуватися в межах доводів протоколу про адміністративне правопорушення щодо конкретної особи, а суддя не має права у будь-який інший спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Частиною першою статті 130 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 , передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, суб`єктом адміністративної відповідальності є особа, яка керує транспортним засобом.

Однак, у ході судового розгляду справи, за результатами дослідження доказів у справі та з оглянутого у судовому засіданні відеоматеріалу неможливо встановити чи ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, оскільки на відеозаписі не зафіксовано вказаний факт, а останній заперечує керування транспортним засобом. Свідок ОСОБА_2 теж заперечує керування автомобілем ОСОБА_1 . Судом двічі викликався працівник поліції, який складав адмінпротокол ОСОБА_3 , для надання показів, однак, останній не жодного разу з`явився.

Відтак, Суд вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена «поза розумним сумнівом» сукупністю тих доказів, які долучені до матеріалів справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

У справах «Малофєєва проти Росії» та «Карєлін проти Росії» ЄСПЛ зазначає, що суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

В силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи те, що по справі зібрані докази не доводять факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 вина останнього не доведена. З огляду на те, що у Кодексу України про адміністративні правопорушення підстави для закриття справи за недоведеністю вини особи відсутні, Суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: М. В. Остап`юк