Справа № 465/7558/20 Головуючий у 1 інстанції: Марків Ю.С.
Провадження № 33/811/49/21 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі судді Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 23.12.2020 року,

встановив :

Постановою судді Франківського районного суду м.Львова від 23.12.2020,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 420,40 грн. судового збору

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він

13.11.2020 року у м.Львові на вул. Наукова Княгині Ольги, керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf д.н.з НОМЕР_1 будучи учасником ДТП керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер ФКРА 00060 в присутності двох свідків. Результат огляду позитивний 2.91%, чим порушив вимоги п. 2.9-а ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, 13.11.2020 року водій ОСОБА_1 о 17.00 год. у м.Львів на вул. Княгині Ольги - Наукова, керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf д.н.з НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався бокового інтервалу та скоїв зіткнення із автомобілем Renault Clіо д.н.з НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 13.1 ПДР за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

На постанову судді Шкуль Б.М. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження; постанову судді скасувати, та закрити провадження по справі у зв`язку із закінченням строку накладення стягнення. Вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права, а висновок суду про його винуватість не відповідає фактичним обставинам справи. Суд формально підійшов до вивчення обставин справи, що потягло за собою необгрунтоване суворе покарання.

Строк апеляційного оскарження було пропущено через відсутність повного тексту постанови, оскільки в суді повідомили, що рішення прийде по пошті. Про зміст рішення довідався з реєстру 30.12.2020, а тому просить поновити строк .

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням вимог ст.ст. 1, 7, 245, 251, 252 КУпАП та ст.ст. 55, 56, 129 Конституції України. Також було порушено його право на захист через те, що в протоколах неможливо було прочитати текст, що суперечить вимогам ЗУ «По Національну поліцію».

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги щодо необгрунтованості постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 склад правопорушень підтверджується сукупністю доказів, а саме:

Покликання апелянта на невідповідність рішення першої інстанції вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, є безпідставними й суд їх до уваги не бере. Суддею першої інстанції досліджено наявні в справі докази, яким суддя надав належну оцінку та навів їх у своєму рішенні.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених, ст. 124 ч.1 ст. 130 КУпАП. При накладенні адміністративного стягнення, суддею в повній мірі враховані положення ст.ст. 33,36 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком1 рік, накладено на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з врахуванням вимог ч.2 ст.36 КУпАП, є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови суду у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 23.12.2020 року, у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена