Справа №345/2626/21
Провадження № 3/345/683/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2021 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Кулаєць Б.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину,

за ч. 1 ст.130 КУпАП,

за участю: особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Комарницького Е.Г.,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинено при таких обставинах:

19.06.2021 о 01.09 год. в м. Калуші по вул. Сівецька водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21013, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засідання вину не визнав та пояснив, що він 19.06.2021 не був у стані алкогольного сп"яніння. Працівники поліції зупинили його автомобіль під під"їздом будинку, звідки він забирав дружину і дитину. Причиною вказали відсутність підсвідки номерного знаку, однак на його заперечення, що підсвітка наявна, вони сказали, що тоді винесуть постанову за непристебнутий ремінь пасивної безпеки. Коли він уже присів у автомобіль, йому працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння за допомогою приладу "Драгер", з чим він не погодився. Тоді працівники поліції довго шукали свідків, але ніхто не погоджувався. Через якийсь час під"їхав автомобіль, з якого вийшли дві особи у чорній формі, можливо також працівники поліції. Тоді йому працівник поліції сказав, що тепер на камеру він повинен відмовитися від проходження огляду. При цьому він не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, але працівники поліції пояснювали, що це буде довго, що простіше відмовитися. Тому на камеру від проходження огляду в медичному закладі він відмовився. Також на відео не зафіксовано і те, що він просив працівників поліції залучити інших свідків, наприклад, жителів будинку, яких він міг і сам забезпечити, так як там проживає і знає людей, проте працівники поліції заперечили, вказавши, що такі свідки будуть упередженими. Після відмови працівники у своєму автомобілі склали протокол та, не прочитавши йому його змісту та не давши ознайомитися, вручили йому його примірник. Після чого він на його ж автомобілі, забравши дружину і дитину з-під будинку, поїхав додому. Вважає, що працівники поліції самі спонукали його до відмови, переконуючи у тому, що огляд в лікарні буде довгим у часі, не роз"яснили йому права, не надали безперервної відеофіксації, де було б видно, що він хотів прийти огляд в лікарні, однак не погоджувався продувати в "Драгер", оскільки не довіряє, ні приладу, ні запрошеним свідкам. Також повідомив, що самостійно огляд в медичному закладі на стан алкогольного сп"яніння він не проходив. Просив провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Комарницький Е.Г. суду пояснив, що відеофіксація, є неналежним доказом, тому що проведена не повністю, коли ОСОБА_1 погоджувався їхати в медичний заклад, а працівники поліції його від цього відмовляли, спонукаючи до відмови та переконуючи, що це буде набагато швидше, тоді фіксування не велося, хоча мало бути безперервним від початку зупинки автомобіля і до закінчення оформлення матеріалів. Сама фіксація велася часково, прихованим методом. На відео не зазначено дати, часу запису, запис здійснюється на мобільний телефон. З відео не можливо встановити місце відеофіксації, не можна ідентифікавати свідків, а тільки видно, що вони у форменному одязі чорного кольору, і, на думку сторони захисту, є працівниками поліції, а отже, залучення таких свідків суперечить діючій інструкції щодо порядку проведення огляду осіб на факт алкогольного сп"яніння, а сама відеофіксація здійснення з порушенням норм закону та не може бути доказом по справі. Матеріали справи містять неточності щодо порядку відмови ОСОБА_1 від проходження медогляду. Акт складено о 01.09 год, а направлення тільки о 01.59 год., що не відповідає встановленій інструкцією послідовності оформлення матеріалів. Відсутні дані роз"яснення прав ОСОБА_1 . Не було підстав для зупинки транспортного засобу його довірителя, а відсутність прищепнутого ременя пасивної безпеки є надуманим, оскільки видно на відео, що працівники їхали позаду у темну пору доби і цього бачити не могли. Просив закрити провадження у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводиться такими дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 459349 від 19.06.2021 (а.с.1), з якого вбачається, що 19.06.2021 о 01.09 год. в м. Калуші по вул. Сівецька водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21013, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Від пояснень ОСОБА_1 відовився. Документи не вилучалися;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним 19.06.2021 о 01.59 год., з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в Калуську ЦРЛ, складеного о 01.59 год. 19.06.2021 у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 від проведення огляду відмовився (а.с.3);

- відеозаписами на оптичному диску СD-R 700МВ 030630 (а.с.7). На першому відеофайлі з відеореєстратора автомобіля працівників поліції встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки ВАЗ та факт зупинки його працівниками поліції. Після чого ОСОБА_1 припинив рух та вийшов із-за крісла водія з автомобіля. На відео вказана дата та час зйомки, назва відеореєстратора. На другому відеофайлі видно свідків, двох чоловіків, одітих у чорний формений одяг, у їх присутності працівник поліції повідомляє про ознаки алкогольного сп"яніння, які ним виявлено у ОСОБА_1 , пропонує йому пройти огляд на стан сп"яніння за допомогою приладу Драгер, на що він відмовляється, тоді працівник поліції пропонує пройти такий огляд у медичному закладі, від чого ОСОБА_1 також відмовляється. Після цього працівник поліції повідомляє, що на ОСОБА_1 буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, закріплено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за те, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо долучених до протоколу про адміністративне правопорушення письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то ОСОБА_1 та його захисник стверджують, що їх покази не можна вважати належними та допустимими доказами, оскільки вони приїхали за дзвінком працівників поліції і, оскільки одягнуті у формений одяг, який розгледіти на відео не представляється можливим, є підстави вважати, що вони є працівниками поліції.

Судом встановлено, що зі змісту вищевказаних письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4, 5), які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що вони підтверджують, що їх було запрошено бути присутніми при складанні адміністративного протоколу та в їхній присутності ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Однак суд не може посилатися на такі пояснення, так як в судовому засіданні не представилося можливим допитати вказаних свідків з приводу обставин, які вказані у їх письмових поясненнях, оскільки такого клопотання сторона захисту не заявляла.

Разом з тим, судом встановлено, що письмові пояснення свідків не мають вирішального значення для вирішення питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки сукупність інших доказів разом із відеозаписом, яким зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення, дозволяють повно та об`єктивно встановити обставини, які мають істотне значення для розгляду справи по суті.

Більше того, відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Вищеописаний відеозапис, який був досліджений судом під час розгляду справи в присутності ОСОБА_1 та його захисника, дає можливість повно відтворити події та повністю спростовують доводи ОСОБА_1 про те, що він хотів проходити медичний огляд в лікувальному закладі, адже на відео він чітко відмовляється від проходження такого огляду.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати, розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, а також з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

Надані поліцейськими відеозаписи можуть слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП, тим більше, що відсутність реквізитів щодо дати та назви присторя не спростовує самого факту події, так як, ні правопорушник, ні його захисник не оспорювали день, час та місце зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції.

Той факт, що наявний в матеріалах справи відеозапис є роздільним, а відеофіксація не здійснювалася безперервно від зупинки транспортного засобу до закінчення складення працівниками поліції протоколу, не є підставою для визнання його недопустимим доказом, оскільки на одному із відеозаписів безперервно зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, і підстав піддавати сумніву зміст даного відеозапису немає.

За таких обставин, те, що відеозапис, який було надано до суду не є безперервним, саме по собі не може слугувати підставою для визнання цього доказу недопустимим, оскільки КУпАП не містить застережень щодо об`єму відеозапису, який може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення, а доданий до протоколу відеозапис фіксує саме ті обставини, які підлягають доказуванню при розгляді справи за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 231752, було зазначено про відеозапис, який додається, та жодних заперечень з цього приводу ОСОБА_1 зазначено не було.

Суд критично відноситься до заперечень ОСОБА_1 про те, що йому не видавалось направлення на огляд в медичному закладі, що акт складено швидше за направлення, а також, що у період, коли відеофіксаціяне велася, він погоджувався на проходження огляду на стан сп"яніння в медичному закладі та вважає їх такими, що направлені на уникнення відповідальності, оскільки такі пояснення спростовуються матеріалами справи.

Також не підтверджено жодним доказом твердження ОСОБА_1 про те, що після складення протоколу він продовжив рух на своєму автомобілі, більше того, при встановленні анкетних даних останнього встановлено, що він проживає в будинку АДРЕСА_2 , і саме під цим будинком він був зупинений працівниками поліції.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак ОСОБА_4 таких дій не вчинив.

Під час розгляду справи судом з`ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч. Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин стороною захисту не надано.

Матеріали справи свідчать про те, що поліцейським було дотримано вимоги закону, які регламентують процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також фіксацію відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

За таких обставин суд приходить до висновку, що сукупність вищевказаних доказів підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Призначаючи стягнення ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини справи, і вважає, що для запобігання вчиненню нових правопорушень, як ним самим, так і іншими особами, ОСОБА_1 слід обрати стягнення, яке передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Таким чином, із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.33, 40-1, 221, 251, 266, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (Отримувач ГУК в Ів.-Франк.об/Ів.-Фран.о/ 21081300 Код отримувача (ЄДРПОУ)- 37951998 Банк отримувача- Казначейство України (ел.адм.подат.) Номер рахунку (IBAN) - UA0009001).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесять чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 діб з часу проголошення.

Суддя: