Справа № 263/213/21
Провадження № 3/263/433/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Томілін Олексій Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, офіційно не працевлаштованої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

30.12.2020 о 17:30 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 211340», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Шмідта, Пост-Міст, Центральний район, м. Маріуполь, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 ,який рухався попереду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 12.1 та п. 13.1 ПДР та скоїла правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явилась, про день та час слухання справи була сповіщена належним чином, причини не явки суду не повідомила

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП, щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи, це можливо у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз протии Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Отже, обставини неявки у судові засідання ОСОБА_1 , якій було відомо про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, повідомлено про місце та час судового розгляду, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення нею своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.

За зазначених обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 була своєчасно та належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим, згідно зі ст. 268 КУпАП, справа розглянута на підставі матеріалів, які маються у справі.

Пунктом 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Санкцією статті 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є доведеним.

Факт правопорушення підтверджується протоколом серії ДПР18 № 402828 про адміністративне правопорушення від 30.12.2020; схемою місця ДТП; постановою про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі від 30.12.2020, складеного відносно ОСОБА_1 ; рапортом працівника поліції від 30.12.2020; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , згідно яких 30.12.2020 о 17:30 год. вона керувала автомобілем «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», н/з НОМЕР_2 , виїхала на пост-мост, у напрямок заводу «Азовсталь» зі швидкістю 30 км/год., в цей час відчула удар в задню частину автомобіля, після чого зразу зупинилась.

Таким чином, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є доведеним, оскільки остання порушила вимоги п.12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду та пошкодження транспортних засобів, а тому вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

При ухваленні рішення по справі суддя враховує всі обставини по справі, наслідки, що настали в результаті дорожньо-транспортної пригоди, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, вважає за необхідне призначити покарання, у виді штрафу, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП.

Також з ОСОБА_1 на підставі Закону України Про судовий збір підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35, 40-1, 124, 284 п.1 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя О.М.Томілін