3/441/255/2021 441/356/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16.03.2021 р. суддя Городоцького районного суду Львівської області Ференц О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 2 Львівського районного управління ГУНП у Львівській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , водія ТОВ «АТП14631», -

за ч.1 ст.44-3 КУпАП

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 352474 від 21.02.2021р. ОСОБА_1 21.02.2021р. біля 07 год. 45 хв. у м. Городок на вул. Львівській, 21 Львівської області керував маршрутним сполученням «Львів-Мостиська» без засобів індивідуального захисту, а саме захисної маски чи респіратора, що закриває рот та ніс, чим порушив підп.10 п.2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що мав маску на обличчі, але приспустив її з носа, коли до нього підійшли працівники патрульної поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, приходжу до наступного висновку.

За положеннямст. 245 КУпАП, головним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законодавством.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення.

Частина 1 статті 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ч.1 ст.44-3 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт (підпункт, пункт, частину та статтю), яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 352474 від 21.02.2021р. убачається, що ОСОБА_1 ставиться у вину порушення підп.10 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідно до вказаного пункту постанови на території України на період здійснення карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно.

Згідно п.2 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою КМУ від 18 лютого 1997р. № 176, інші терміни, що вживаються у цих Правилах, вживаються у значенні, наведеному в Законі України «Про автомобільний транспорт». Згідно визначення основних термінів, викладених у ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-ІІІ від 05.04.2001р. автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами, а водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка. Таким чином поняття водій і перевізник не є тотожними поняттями.

З огляду на наведене, у підп.10 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» не встановлено відповідальності водія за здійснення регулярних чи нерегулярних перевезень пасажирів без засобів індивідуального захисту крім випадків, коли він поєднує в собі особу перевізника, чого не встановлено у даному випадку.

У своїх рішеннях в справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» ЄСПЛ зазначив, якщо в протоколі про адміністративне правопорушення фабула відображена неповно, суд не може самостійно її доповнювати чи уточнювати.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, враховуючи те, що у підпункті 10 п.2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020р., порушення якого ставиться у вину ОСОБА_1 інспектором СРПП № 1 ВП №2 ЛРУ ГУНП у Львівській області Підгаєцьким Н.І., не передбачено відповідальності водіїв за здійснення перевезень пасажирів без засобів індивідуального захисту на період введення карантину на території України, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

За наведеного, керуючись ст.ст.9, 247, 251, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в л я ю :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАПу зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у виді адміністративного арешту.

Суддя О.І. Ференц