П О С Т А Н О В А

Іменем України

11.03.2021 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 193385 від 11.12.2020 року, 11.12.2020 року о 04 год. 15 хв. у м. Львові по вул. Кульпарківській, 95 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Civic, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Сенюшкович О.І. вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечили. Пояснили, що ОСОБА_1 11 грудня 2020 року після зустрічі з родичами і друзями вирішив поїхати зі своєю дівчиною - ОСОБА_2 в готель. Їхали автомобілем HONDA CIVIC, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить її батькові - ОСОБА_3 . Транспортним засобом керувала ОСОБА_4 , яка в стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не перебувала. ОСОБА_1 знаходився на пасажирському сидінні. По дорозі їх зупинили працівники УПП у Львівській області, у яких виникла підозра, що ОСОБА_2 керує транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. Відтак їй було запропоновано пройти медичний огляд у КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ». Транспортний засіб, яким керувала ОСОБА_2 , працівники поліції залишили на місці зупинки, не виконавши при цьому вимог Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 р. № 1102. ОСОБА_1 просив працівників УПП, щоб дозволили йому поїхати разом з ОСОБА_2 до медичного закладу, однак, йому було відмовлено. В подальшому, оскільки ОСОБА_1 достеменно знав, що ОСОБА_2 в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не перебувала, та після проходження медичного огляду мала право керувати автомобілем, то вирішив подзвонити братові, щоб допоміг доставити автомобіль до місця проходження медичного огляду ОСОБА_5 . Через короткий проміжок часу приїхав брат, сів за кермо вищезазначеного автомобіля та попрямував до місця проведення огляду ОСОБА_6 на стан сп`яніння в медичному закладі, а сам ОСОБА_1 продовжував перебувати на пасажирському сидінні. Після приїзду до медичного закладу ОСОБА_1 вийшов із автомобіля та підійшов до працівників поліції, які доставили ОСОБА_2 до медичного закладу, щоб дізнатись, скільки часу йому необхідно на неї чекати. Водночас ОСОБА_1 був обурений діями працівників поліції, оскільки знав, що ОСОБА_2 в стані алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння не перебувала, вважав, що їх дії були безпідставними, відтак вирішив висловити своє обурення, оскільки вважав, що працівники поліції не повинні допускати неправомірних дій, а також мають сумлінно виконувати свої обов`язки, не зловживаючи ними. Однак, як тільки ОСОБА_1 зробив працівнику поліції декілька зауважень, підійшовши до припаркованого службового автомобіля, останній почав вимагати від нього пред`явити посвідчення водія та технічний паспорт, звинувачуючи ОСОБА_1 в тому, що він керував транспортним засобом, перебуваючи в стані сп`яніння. При цьому жодного автомобіля згаданим працівником поліції зупинено не було, а ОСОБА_1 , спілкуючись з ним, перебував у статусі пішохода, не вчиняв жодного адміністративного правопорушення, а також не перебував у стані триваючого правопорушення. Оскільки вимога працівника поліції була безпідставною, як і безпідставним до цього було направлення ОСОБА_2 до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, а припущення працівника поліції щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом було хибним, останній не стримався і повідомив працівнику поліції, що це його хибне припущення, і в такому разі у ОСОБА_1 також можуть бути хибні припущення про певні характеристики цього працівника поліції, при цьому ОСОБА_1 вжив нецензурне слово, яке визначало таке припущення. Припущення ОСОБА_1 працівник поліції сприйняв як образу та розпочав здійснювати адміністративне затримання ОСОБА_1 , незважаючи на те, що ОСОБА_1 не перебував у стані правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відсутнє правопорушення, яке необхідно було би припиняти, а також за наявності можливості скласти протокол про адміністративне правопорушення на місці, оскільки ОСОБА_1 не проявив поведінки, яка могла би свідчити про таку неможливість, а також не заявляв про відсутність у нього документів, що посвідчують особу. Відтак, у відповідь працівником поліції було застосовано до ОСОБА_1 фізичну силу, його повалили на землю, одягнули на нього спецзасіб "кайданки" та повідомили, що його затримують для доставлення до Франківського ВП ГУ НП у Львівській області. ОСОБА_1 неодноразово зазначав, що дійсно він приїхав на вул. Кульпарківську, 95 транспортним засобом HONDA CIVIC, д.н.з. НОМЕР_3 , але автомобілем не керував, був пасажиром, а за кермом перебував його брат. Працівники поліції до моменту застосування фізичної сили не пропонували пред`явити ОСОБА_1 будь-який інший документ, що посвідчує особу, відтак, не мали підстав для його затримання. Після цього його повезли службовим автомобілем до Франківського ВП ГУ НП у Львівській області, однак, по дорозі працівники поліції розвернули автомобіль і доставили ОСОБА_1 на довільно обране ними місце за адресою: вул. Кульпарківська, 95. В подальшому йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці події за допомогою пристрою Druger, від якого не відмовлявся, однак, через раптове погіршення стану здоров`я не зміг фізично пройти такий огляд, тому після чергової пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння на місці, повідомив працівникам поліції, що відмовляється від нього. Перебуваючи біля медичного закладу, який знаходиться в переліку закладів, у яких здійснюється огляд водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння, жоден із працівників поліції не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, від проходження такого огляду ОСОБА_1 не відмовлявся, що випливає зі змісту відеозапису, а відтак, дії працівників УПП у Львівській області не відповідали вимогам законодавства. Відтак, пояснюють, що ОСОБА_1 не був водієм автомобіля, зупинка автомобіля не здійснювалася, відомості, викладені в протоколі, не відповідають дійсності та у справі відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання неодноразово викликалися працівники поліції: лейтенант поліції Хефович О.Р. особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 193385 від 11.12.2020 року та старший лейтенант ОСОБА_7 особа, яка рапортом повідомляла начальника УПП у Львівській області ДПП про факт правопорушення, однак, такі в судові засідання для допиту їх в якості свідків жодного разу не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча належно повідомлялися про час та місце таких.

Окрім того, в судові засідання викликалися свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 193385 від 11.12.2020 року, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , однак, такі в судові засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча належно повідомлялися про час та місце розгляду справи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомив, що на прохання брата 11.12.2020 року приїхав за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95, для того, щоб сісти за кермо автомобіля Honda Civic, д.н.з. НОМЕР_1 , та доставити ОСОБА_1 до КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ», де знаходилася ОСОБА_2 . Зазначає, що за кермом автомобіля був саме він, ОСОБА_1 за кермо не сідав. Під`їхавши на місце, через певний час ОСОБА_1 затримали та посадили в автомобіль поліції.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 11.12.2020 року близько 04 год. 00 хв. їй запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, для чого направили до КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ». Після проходження огляду їй стало відомо, що ОСОБА_11 затримали та повезли до Франківського ВП ГУ НП у Львівській області. В подальшому на ОСОБА_11 складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Однак, як відомо останній, за кермом ОСОБА_1 не перебував, натомість його привіз брат ОСОБА_12 .

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього докази, заслухавши пояснення учасників процесу та свідків, суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як передбачено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворюють дії, що полягають у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, працівниками поліції скеровано до суду протокол серії ДПР18 № 193385 від 11.12.2020 року, відеозапис із нагрудних камер працівників поліції, протокол серії АЗ № 125253 від 11.12.2020 року про адміністративне затримання за ч.1 ст.130 КУпАП, письмові пояснення свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які засвідчили факт відмови ОСОБА_11 від проходження огляду на стан сп`яніння, рапорт старшого лейтенанта поліції Борисенка Р. від 11.12.2020 року.

Як при викладі пояснень в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в судовому засіданні ОСОБА_1 заперечується факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Разом із тим, працівники поліції та свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 193385 від 11.12.2020 року, в судові засідання для дачі власних пояснень не з`явилися, хоча неодноразово, належним чином повідомлялися про час та місце таких.

Так, оглянуті в судовому засіданні записи з нагрудних камер працівників поліції не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а лише засвідчують факт складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 193385 від 11.12.2020 року.

Окрім того, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Разом із тим, в матеріалах справи відсутнє направлення водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в медичний заклад.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відтак, працівниками поліції не доведено факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, не надано суду належних та допустимих доказів керування останнім автомобілем Honda Civic, д.н.з. НОМЕР_1 , 11.12.2020 року 04 год. 15 хв.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, закріпленій в ст.62 Конституції України - презумпції невинуватості.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року, сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширша, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально- правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

За таких обставин, враховуючи, що органом, яким складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не надано доказів керування останнім транспортним засобом, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки судом не встановлено в діях ОСОБА_11 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а враховуючи, що тільки за наявності такого особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності, провадження по справі потрібно закрити.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, то, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись п. 1 ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Величко О.В.