Справа № 642/1535/21
Провадження №3/642/854/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 р. Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Бородіна О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли до суду з відділення поліції №1 Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст. 156 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2021 року на адресу Ленінського районного суду м. Харкова вдруге надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 156 КУпАП.

Згідно протоколу серії ВАБ № 605335 від 13.03.2021, 13.03.2021 о 11 год. 15 хв. ОСОБА_1 , здійснювала торгівлю тютюновими виробами з рук на території Привокзальної площі вокзалу ст. Харків-Пасажирський, повторно протягом року після складання адміністративного матеріалу за аналогічним фактом, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 156 КУпАП.

У відповідності до ст. 278 КУпАП суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Ознайомившись із зазначеною адміністративною справою відносно ОСОБА_1 суд дійшов висновку, що при її підготовці не було дотримано вимог КУпАП, а саме: в протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 605335 від 13.03.2021, не зазначено в якій кількості реалізувала ОСОБА_1 тютюнові вироби та чи отримала вона з цієї реалізації кошти (вирочки), в якому саме розмірі, не зазначено суму конфіскованої виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, а саме тютюнових виробів, у зв`язку з чим, суд, у разі притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, буде позбавлений можливості застосувати такий вид адміністративного стягнення, як штраф з конфіскацією виручки, одержаної внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст 156 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення будь-яких доказів, які б підтверджували факт торгівлі саме тютюновими виробами з рук не надано. Таким чином, у матеріалах справи недостатньо доказів для встановлення об`єктивної сторони правопорушення (торгівлі тютюновими виробами з рук).

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 156 КУпАП полягає у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошима.

Вищевказане порушення заважає суду розглянути адміністративний матеріал по суті і в повному обсязі.

Крім того, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.3 ст. 156 КУпАП, яка передбачає відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 КУпАП, дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Таким чином, зазначена в протоколі суть адміністративного правопорушення не узгоджується із диспозицією ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Вказана невідповідність закону в протоколі про адміністративне правопорушення не може бути усунута судом в силу його диспозитивності, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (справа «Малофєєва проти Росії).

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд. Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04), суд встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі фабула була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно до абзацу 5 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП України, до відповідного правоохоронному органу для належного оформлення.

Виходячи з викладеного, вважаю, що при підготовці матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не виконані вимоги ст. 256 КУпАП, тому справу необхідно повернути до відділення поліції №1 Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області для доопрацювання та належного звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 254, 256, 278, 280, 283 - 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП, повернути до відділення поліції №1 Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області - для доопрацювання та належного звернення до суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Бородіна