Каланчацький районний суд Херсонської області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 657/191/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2021 року Суддя Каланчацького районного суду

Херсонської області Скригун В.В.

розглянувши в смт. Каланчак матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Скадовського районного відділу поліції Головного управління в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кагарлик, проживаючої: АДРЕСА_1 , не працюючої,

- за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

15.02.2021 року від Відділення поліції № 2 Скадовського районного відділу поліції Головного управління в Херсонській області до Каланчацького районного суду Херсонської області, для розгляду надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Згідно протоколу серії ВАБ № 582777 від 16.02.2021 року, 15.02.2021 року о 09:30 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що по вул. Піонерська, 3а смт. Каланчак Херсонської області, розрахувалася за товар фальшивими купюрами, номіналом 200 грн.

ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення не погодилася та пояснила, що в магазині крім неї, також інші люди розраховувалися купюрами номіналом 200 грн. Продавчиня не зразу виявила фальшиву купюру, а коли виявила, то вирішила, що саме вона розрахувалася фальшивою купюрою.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані згідно ч. 1 ст. 51 КУпАП як шахрайство.

При цьому шахрайство є заволодінням майном або придбанням права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий - власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі.

Як наголошується у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про злочини проти власності" від 6 листопада 2009 р. № 10, обман чи зловживання довірою під час учинення шахрайських дій застосовуються винною особою для того, щоб викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Зі змісту вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено суб"єктивну сторону правопорушення, а саме наявність прямого умислу. Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів, на основі яких можна було б встановити наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, оскільки не доведено, в чому ж саме полягають шахранські дії особи, відносно якої складено протокол про адмінправопорушення, не вказано яким чином ОСОБА_1 заволоділа майном або придбала права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Крім того, не зазначено даних щодо потерпілої особи та вартості шкоди, завданої шахрайськими діями.

При цьому Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення дій суду надано не було. Протокол про адміністративне правопорушення, з огляду на вимоги ст. 251 КУпАП хоча і є самостійним видом доказу, проте без обґрунтування іншими матеріалами є лише констатацією обставин, встановлених представником поліції. За таких обставин, всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП необхідно тлумачити на її користь.

Отже, в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 51 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 51, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

П о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Каланчацьким районний суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя Каланчацького

районного суду В. В. Скригун