Провадження № 3/161/4090/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягувалася, не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

06.07.2021 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 158737 від 26.06.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , 26.06.2021 року о 09:10 год. перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння поблизу під`їзду по вул. Арцеулова, 18, у м. Луцьку, висловлювався нецензурною лайкою в адресу працівників поліції, проявляла агресію та не зауваження не реагувала, чим порушила громадський порядок та спокій громадян. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 приводом, застосованим постановою суду від 26.07.2021 року, доставлена не була, причини невиконання приводу Луцьким РУП ГУНП у Волинській області суду не повідомлені.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Статтею 62 Конституції України імперативно визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, жодних доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, матеріали справи не містять.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення без будь-яких інших доказів, в жодній мірі не свідчать про факт вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30.09.2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки органом, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, не надано жодних доказів того, що остання 26.06.2021 року о 09:10 год. перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння поблизу під`їзду по вул. Арцеулова, 18, у м. Луцьку, вчинила дрібне хуліганство.

На переконання суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Керуючисьст. 173, п. 7 ст. 247, ст. ст. 251, 252, 280, 283-284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ст. 173 КУпАП в зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська