П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2021 селище Оржиця

Суддя Оржицького районного суду Полтавської області Гришко О.Я., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Оржицького сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції №2 Лубенського районного відділу поліції ГУ НП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер суду не відомий

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

17.01.2021 року близько 13 год. 12 хв. на 2 км автодороги Лубни-Оржиця Полтавської області ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21154ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України, тобто, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Симоненком Т.В. до суду були надані письмові заперечення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.У цих поясненнях, крім іншого, було вказано, що при зупинці транспортного засобу поліцейський спочатку має вказати на сам транспортний засіб, а потім на місце, де водій має його зупинити, при цьому жест про зупинку має бути чітким і зрозумілим водію. На відео, що приєднане до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, на думку захисника, зафіксовано, що працівником поліції не було показано чіткого знаку (жесту) про зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 . Перед початком складання проколу про адміністративні правопорушення, працівник поліції, за твердженням захисника, не роз`яснив ОСОБА_1 його права. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , на думку захисника, проводився з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , за твердженням захисника, не було вручено його копії. Захисник вказав, що надані в якості доказів тест алкотестеру та висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, на його думку, не можуть бути визнані судом як належні докази, тому підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП немає.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав, вказав, що відповідний протокол про адміністративне правопорушення складений щодо нього незаконно. Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Симоненко Т.В. пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 складено незаконно. У своїх поясненнях захисник зсилався на обставини, викладені у письмових запереченнях, також вказав, що лікар при проведенні огляду ОСОБА_1 використовував алкотестер, при цьому невідомо чи це алкотестер, який перебуває на балансі лікувального закладу, чи на балансі підрозділу поліції. Також захисник вказав, що при огляді лікар не мав права використовувати прилад, який призначений для огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки працівниками поліції. При цьому, за твердженням захисника, при проходженні огляду у медичному закладі обов`язково потрібно було відібрати у ОСОБА_1 біологічні зразки і провести їх відповідне лабораторне дослідження.

Суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується доказами у справі у їх сукупності: протоколом про адміністративне правопорушення в якому, зокрема, міститься запис ОСОБА_1 про те, що він з протоколом ознайомлений (а.с. 4), результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager від 17.01.2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 17.01.2021 року о 13 год 32 хв пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння та його результат становить 1,54‰ (а.с. 5), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №3 від 17.01.2021 року (а.с. 6), актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.01.2021 року, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/3701, сертифікатом відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу серія В № 005854, Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.01.2021 року відносно ОСОБА_1 .

Суддя приходить до висновку, що твердження захисника про те, що тест алкотестеру та висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, не можуть бути визнані судом як належні докази не заслуговують на увагу, оскільки, процедура медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.01.2021 року була проведена з додержанням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735 (далі Інструкція). Пунктом 9 Розділу ІІІ цієї Інструкції дозволяється використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, які підтверджені сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Цим документом також не вимагається обов`язкове дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю під час огляду водія на стан сп`яніння (якщо він знаходиться при свідомості). Те, що алкотестер, який використовувався при медичному огляді ОСОБА_1 , перебував на балансі медичної установи, чи на балансі підрозділу поліції, не спростовує факт перебування ОСОБА_1 під час медичного огляду в стані алкогольного сп`яніння. Суддя також не приймає до уваги твердження захисника про те, що під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції була порушення процедура зупинки транспортного засобу, оскільки, це твердження не підтверджується матеріалами справи. Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 працівниками поліції не було роз`яснено його права та обов`язки, а після складання протоколу не було видано копію цього протоколу спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення, де містяться відповідно підписи ОСОБА_1 . Суддя також не приймає до уваги заяву захисника про те, що ОСОБА_1 не було видано копію акту медичного огляду, оскільки, відповідно до п. 19 Інструкції акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність правопорушника, не встановлено.

Згідно санкції частини першої статті 130 КУпАП стягнення накладається на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 має посвідчення водія, яке тимчасово вилучене у останнього.

Враховуючи викладене, з урахуванням обставин справи та особи винного, з метою запобігання вчинення подібних правопорушень у подальшому, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Враховуючи дану норму законодавства та виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст. 8, 23, 24, 3334, 40-1, 247, 251, 280, 283, 284, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Оржицький районний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя