Провадження №3/752/270/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

22.12.2021 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М. з участю прокурора Усенко Д.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, працюючого на посаді поліцейського взводу № 3 роти № 6 Полку поліції особливого призначення № 2 Головного управління Національної поліції України у місті Києві, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду поліцейського взводу № 3 роти № 6 Полку поліції особливого призначення № 2 Головного управління Національної поліції України у місті Києві, відповідно до п.п. «з», п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» будучи суб?єктом відповідальності за правопорушення, пов?язані з корупцією, виконуючи свої службові обов?язки у період з 30.10.2020 року по 25.05.2021 року в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 25. ч. 1 ст. 36 Закону України «Про запобігання корупції» входив до складу правління та був керівником ТОВ «ЧЕЙНДЖЕР», що має на меті одержання прибутку та не вжив заходів щодо передачі в управління іншій особі належні йому корпоративні права у порядку, встановленому законом.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 пояснив, що забув про те, що перебував на посаді директора ТОВ «ЧЕЙНДЖЕР», на момент призначення на посаду поліцейського. У травні 2021 року, дізнавшись про наявність трудових відносин з товариством, одразу зв?язався з представниками товариства та здійснив дії щодо звільнення з вказаної посади.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що є підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки останній не вчиняв жодних активних дій, щоб припинити порушення Закону.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши думку прокурора, надходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції", правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони або обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільну-правову відповідальність.

Положеннями п.п. «з» ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" визначено коло суб?єктів, на яких поширюється дія вказаного закону, до яких законом віднесено, зокрема, і поліцейських.

Правовими приписами ч.2 ст.172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена відповідальність за порушення особою встановлених законом обмежень щодо входження до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особа здійснює функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляє інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації).

Встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 30.10.2020 року № 898 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського взводу № 3 роти № 6 ППОП № 2 ГУНП у м. Києві.

Також, встановлено, що рішенням учасника ТОВ «ЧЕЙНДЖЕР» № 03/09/19 від 03.09.2019 року ОСОБА_1 призначено на посаду директора ТОВ «ЧЕЙНДЖЕР» з 04.09.2019 року.

Відповідно до положень розділу 7 статуту ТОВ «ЧЕЙНДЖЕР», управління товариством здійснюють, зокрема, директор - виконавчий орган.

Рішенням єдиного учасника ТОВ «ЧЕЙНДЖЕР» № 30/04 від 30.04.2021 року ОСОБА_1 звільнено з посади директора ТОВ «ЧЕЙНДЖЕР».

Таким чином, з наведеного вбачається, що у період з 04.09.2019 року по 30.04.2021 року ОСОБА_1 займав посаду директора у виконавчому органі ТОВ «ЧЕЙНДЖЕР».

Наведені обставини також стверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, судом було встановлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи з 30.10.2020 року посаду поліцейського взводу № 3 роти № 6 ППОП № 2 ГУНП у м. Києві, відтак є суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, відповідно до п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», що учасниками, також не оспорюється, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено обмеження, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, зокрема особами, зазначеними у п. 1 ч. 1 ст. 3. Цього закону, входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку, (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляють інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України, крім випадку, передбаченого абзацом першим частини другої цієї статті.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбачена частиною 2 ст. 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає порушення встановлених законом обмежень щодо входження до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особа здійснює функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляє інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації).

Суд зазначає, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, охоплює поняття органу правління повністю. Той факт, що ОСОБА_1 не здійснював ніякої діяльності у даному товаристві, не вказує на те, що він перестав бути директором товариства.

В даному випадку ОСОБА_1 інкримінується вчинення не корупційного правопорушення, а правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 Кодексу України про адміністративні правопо рушення, об`єктивна сторона якого полягає в порушенні суб`єктом встановлених законом обмежень щодо входження до складу органу управління чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку. Тобто проявом об`єктивної сторони цього правопорушення являється не сам факт входження відповідного суб`єкта до складу органу управління чи наглядової ради підприємства або організації, а факт порушення ним встановлених законом обмежень щодо такого входження. Відтак, диспозиція ч. 2 ст.172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині об`єктивної сторони цього правопорушення є бланкетною, відсилаючи особу, яка має застосовувати її положення, до інших законів.

Спеціальним законом, який встановлює зазначені в ч. 2 ст.172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення обмеження, є саме Закон України «Про запобігання корупції», у даному випадку це п. 2 ч. 1 ст.25 цього Закону, де особам, які є суб`єктами зазначеного вище правопорушення, забороняється входити до складу правління, що має на меті одержання прибутку.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який згідно з матеріалами справи раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, майновий стан правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, працює, уважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Крім того, суд уважає за необхідне не призначати ОСОБА_1 додаткове покарання у виді конфіскації отриманого доходу від такої діяльності, оскільки відомості про факт та розмір такого доходу в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відсутні.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496, 20 грн. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

п о с т а н о в и в:

визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 5100 (п`ять тисяч сто) гривень в дохід держави без конфіскації отриманого доходу від такої діяльності.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. на користь держави.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя