ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1838/19
Провадження №3-в/477/9/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Козаченко Р.В, розглянувши подання начальника Вітовського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області щодо вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови Жовтневого районного суду Миколаївської області від 31 липня 2019 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт,

В С Т А Н О В И В:

Орган виконання покарання звернувся до суду із вказаним поданням, в якому просив в порядку вирішити питання, пов`язаного з виконанням постанови Жовтневого районного суду Миколаївської області від 31 липня 2019 року.

Вказував, що з 28 серпня 2019 року у них на виконанні перебувала постанова суду, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

На теперішній час з`ясувати місце знаходження ОСОБА_1 неможливо, так як він за місцем реєстрації не проживає, тому неможливо виконати постанову відносно нього про суспільно корисні роботи.

У зв`язку з цим орган пробації просив вирішити питання про його звільнення від призначеного стягнення у зв`язку з закінченням строку давності виконання судового рішення.

Суд, перевіривши матеріали провадження, прийшов до наступних висновків.

Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 31 липня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП і на нього накладено стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

Відповідно до пунктів 13.13, 13.14 Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 19 березня 2013 року за № 474/5, якщо після перевірки за місцем проживання порушника встановлено, що він за цим місцем не проживає, місце перебування його невідоме або наявні підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду, який виніс постанову, подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови.

Усі питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідно до статті 304 КУпАП вирішуються судом, який виніс постанову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не був присутній під час проголошення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та призначення йому адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт.

Зібрані органом виконання покарання матеріали свідчать про тривалу відсутність правопорушника за місцем реєстрації.

Зупинення провадження у справі, а також оголошення у розшук особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, нормами КУпАП не передбачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 конституції України, ст. 19 Закону України Про міжнародні договори України та ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвеції про захист прав людини і основоположних свобод часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер кодексу України про адміністративні правопорушення.

У п.3.4 і 3.6. свого рішення від 11.10.2011 р. (справа № 10-рп/2011) Конституційний Суд України, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить регулювання певної частини питань, пов`язаних з примусовим виконанням адміністративного стягнення, зокрема строків давності виконання судового рішення.

З врахуванням вказаного, є необхідним застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Так, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні із вказаним законодавством і судовою практикою, дає підстави вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і в усякому разі не перевищувати двох років.

Отже, оскільки постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП набрала законної сили і була вчасно зверну до виконання, однак через об`єктивні причини не була виконана протягом двох років з дня набрання нею чинності, в той же час вона не може знаходитися на виконанні безстроково, що суперечить Європейським принципам, а тому суд приходить до висновку, що її необхідно визнати такою, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 304, 305, 283-285 КУпАП, ст. 80 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Подання задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 31 липня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП строком на 120 годин вважати такою, що не підлягає виконанню.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В.Козаченко