Справа №: 343/48/21
Провадження №: 3/0343/49/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Тураш В. А.,

секретаря - Лукань О.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду адміністративний матеріал, який надійшов від Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має вищу освіту, працюючого в ТОВ "Маневр" , неодруженого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

з участю: захисника - адвоката Кобилинець Т.В.

особи яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №234691 від 01.01.2021 року, ОСОБА_1 , 01.01.2021 року о 06:14 год. в м.Тлумач по вул.Виниченка,9А , керував автомобілем КІА Sportace д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав, суду пояснив, що01.01.2021 року він поїхав в м.Тлумач, Івано-Франківської області, де перебувала в гостях його дівчина. Він впевнено почувався у місті, оскільки там часто перебував по роботі і навіть в один час проживав. Близько 05.00 год. цього ж числа, рухаючись по вул. Винниченка, йому перекрив дорогу автомобіль Тойота Ленд Крузер, з якої вийшли молодики з явними ознаками алкогольного сп`яніння та почали ставити дивні запитання: « ...що він тут робить...; хто він такий і звідки приїхав оскільки вони тут знають кожну машину і т.д », таким чином провокуючи його на конфлікт. Не маючи бажання з ними продовжувати розмову він просто розвернув автомобіль та зупинився на протилежному боці та став чекати дівчат. Дані молодики знову підійшли до його автомобіля. Він вийшов з автомобіля та намагався з`ясувати в чому проблема . Він був таким безпечним зважаючи на той факт, що події розвивалися навпроти відділу поліції міста Тлумач. Але розмови не вийшло і дані особи нанесли йому тілесні ушкодження, нанісши декілька ударів в голову . Подряпини на обличчі видно і на відеозаписі. У конфлікт втрутились працівники поліції, які як він розуміє вийшли з відділку. В ході розмови, поліцейських та даних осіб, він зрозумів, що вони добре знайомі. Після тривалої дискусії він сів в автомобіль та зрозумів, що від ударів по голові та емоційного напруження погано себе почуває, головний біль посилювався . Він зателефонував до своєї дівчини, та попросив, щоб вона ішла скоріше , оскільки він себе погано почуває і скоріш за все буде шукати хто б замість нього сів за кермо. Його дівчина ОСОБА_2 , повідомила , що її подружка ОСОБА_3 має з собою водійське посвідчення і вона сяде за кермо якщо буде потрібно. Завершивши розмову, він побачив як патрульний автомобіль поліції наближається до нього та при наближенні включились проблискові маячки. Він розгубися та включив аварійку. Факт того, що він стояв та не кермував транспортним засобом підтверджується відеозаписом: де чітко видно об?єкт прив`язки, такий як дорожній знак: об`їзд та ремонт дороги. Також з правої сторони видно автомобільні фари якраз того ж автомобіля який йому перекрив дорогу і в якому сиділи ті ж особи з якими у нього виник конфлікт. Працівники поліції підійшли до нього з незрозумілою вимогою - чому в нього не були ввімкнені фари ближнього виду, при тому що габаритні вогні світились, так як він стояв на узбіччі. Жодного доказу про те, що він кермував автомобілем у матеріалах справи немає, як вбачається з відеозапису, транспортний засіб стояв на узбіччі і на записі він пояснює, що він з ними вже годину з`ясовує обставини на місці.

Щодо оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення:

При відмові, чи при огляді водія мають бути присутні свідки. На місці події інших свідків, окрім тих осіб які і перекрили йому дорогу не було. Ці особи і підписали протокол.

Щодо затримання :

Матеріали справи та сам протокол про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення водія від керування автомобілем та передачі цього автомобіля для керування іншій особі.

Сам факт затримання або вилучення автомобіля не підтверджено жодним актом, а в протоколі вказано, що начебто автомобіль передано третій особі, яка просто приїхала по автомобіль та сіла за кермо на його прохання і яка підтвердила даний факт.

Отже сам факт того, що працівниками не було його відсторонено від керування, не проведено тимчасове затримання транспортного засобу, його блокування або доставляння для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку свідчить про те, що у поліцейських наявності підстав вважати, що водієм учинено порушення відсутні.

Ніякого направлення на обстеження в медичному закладі поліцейський йому не давав. Він не відмовлявся проїхати в медзаклад , тільки вимагав щоб працівники поліції визначились, що робити з його автомобілем, на що працівник поліції зазначив, що вони його залишать тут . Він не міг погодитись залишити своє майно, оскільки мав всі підстави хвилюватись за його збереження.

В поясненнях свідки вказали той факт, що водій, тобто він, був з ознаками алкогольного сп`яніння (яким чином вони це визначили не зрозуміло) і більш того надрукували ці ознаки технічним засобом завчасно. Свідки є зацікавленими особами, так як з ними у них був конфлікт.

З приводу даних відеозапису:

Вважає, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського якраз мав би бути доказом його вини, чи навпаки, невинуватості, якби він був повним, від початку зупинки його транспорту і до кінця, до завершення оформлення відповідних документів, а не вибірковим, тільки окремий фрагмент - те, що вигідно поліцейському.

Повна відеозйомка підтвердила б, що він не кермував автомобілем, а стояв на узбіччі, а також не відмовлявся проїхати до медичного закладу, а навпаки погодився .

З зазначеного випливає висновок, що відеозапис на диску, як доказ, ніяким чином не доводить його вини. А отже, такий доказ є неналежним і недопустимим.

З долучених до матеріалів справи відеофрагментів вбачається, що поліцейський грубо порушив Інструкцію, а отже, ці відеофрагменти, як докази, є неналежними і недопустимими, оскільки, пунктом 22 Розділу III Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Щодо рапортів поліцейських:

Поліцейський є зацікавленою особою, а тому його рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020)

З огляду на викладене, випливає висновок про те, що докази, які знаходяться в матеріалах справи на обґрунтування його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є неналежними і недопустимими та ніяким чином не доводять його вини.

Просить закрити провадження по адміністративній справі відносно нього , ОСОБА_1 за ч. 1ст. 130 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В останнє судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом.

Захисник адвокат Кобилинець Т.В. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що вона являється дівчиною ОСОБА_1 31.12.2020 року вона разом з своєю подружкою ОСОБА_5 поїхали в м.Тлумач Івано-Франківської області зустрічати "Новий рік". Її хлопець ОСОБА_1 мав забрати їх на належному їй автомобілі КІА. Біля 05.00 год. 01.01.2021 року до неї зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що він знаходиться в м.Тлумач,біля магазину "Наш край" , однак йому погано, оскільки його побили невідомі. Вона та ОСОБА_5 підійшли до магазину "Наш край", який розташовийни біля відділу поліції, де зустріли ОСОБА_1 , який був побитий: на обличчі біля губи була кров, куртка була брудна. Викликавши "таксі", вони всі разом поїхали в лікарню м.Тлумач, де черговий лікар оглянув ОСОБА_1 . Після огляду лікарем, вони повернулись до автомобіля, який залишився біля відділення поліції. ОСОБА_5 сіла зе кермо, а ОСОБА_1 сів збоку на пасажирське крісло. В цей момент до них підійшли працівники поліції, які запропонували їй та ОСОБА_5 зайти у відділення поліції, оскільки ОСОБА_1 написав заяву про його побиття. В приміщенні працівники поліції просили їх переконати ОСОБА_1 , щоб той відмовився від написаної заяви. В приміщенні поліції, вони підписались в якомусь документі. Після цього ОСОБА_5 сіла за кермо автомобіля, і вони всі поїхали в м.Івано-Франківськ. ОСОБА_1 був тверезий.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що 31.12.2020 року вона та її подружка ОСОБА_4 поїхали в м.Тлумач до знайомої святкувати зустріч "Нового року". ОСОБА_1 , який являється хлопцем ОСОБА_4 , мав забрати їх з м.Тлумач. Біля 05.00 год. 01.01.2021 року до ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що він знаходиться в м.Тлумач, біля магазину "Наш край", однак йому погано. Вона та ОСОБА_4 зібравшись, пішли до приміщення магазину "Наш край", де зустріли ОСОБА_1 , який був побитий: чоло було червоне, на губі була кров, куртка була брудна. ОСОБА_1 повідомив, що його безпричинно побили невідомі. Вони викликали "таксі" та поїхали в районну лікарню, де ОСОБА_1 оглянув черговий лікар. Після огляду, вони всі на автомобілі "таксі" повернули до приміщення магазину "Наш край", де стояв автомобіль " КІА Sportace", який належить її подружці ОСОБА_4 . Оскільки ОСОБА_1 , був побитий, вона маючи посвідчення водія, сіла за кермо вказаного автомобіля, а ОСОБА_1 та її подружка ОСОБА_4 сіли на пасажирські сидіння. В цей час до них підійшли працівники поліції, та запропонували зайти в приміщення відділу поліції. В приміщенні працівники поліції попросили переконати ОСОБА_1 забрати заяву, яка була ним написана щодо його побиття. Вона також на прохання працівника поліції підписала якийсь документ. Після цього їх відпустили і вони: вона за кермом, а ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на пасажирських сидіннях, поїхали в м.Івано-Франківськ.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Кобилинець Т.В., покази допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, суд прийшов до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення виходячи з наступного:

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вищевказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

На встановлення факту вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, окрім протоколу серії ДПР18 №234691 від 01.01.2021 року, суду також надано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння в ОНД м.Івано-Франківськ від 01.01.2021 року відповідно до якого огляд не проводився в зв`язку з відмовою ОСОБА_1 (а.с.3), Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (а.с.4); письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 01.01.2021 року (а.с.5).

В судовому засіданні було оглянуто відеозапис з оптичного диску долученого до матеріалів даної адміністративної справи на якому відсутній будь-який напис.

На даному оптичному диску є два відеозаписи з датою та часом створення: 05.01.2021 в 11.08 год. та 05.01.2021 в 11.28 год.відповідно.

З даних двох відеозаписів , які неє безперервними,вбачається , що вони не містить таких важливих моментів, як: дата, час проведення відеофіксації, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом; його зупинка інспекторами патрульної поліції; дотримання процедури огляду на стан сп`яніння , залучення свідків, відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в передбаченому законом порядку.

Таким чином, за результатами огляду відеозапису, доданого працівниками патрульної поліції до матеріалів справи, суд приходить до висновку, що обставини події, які зафіксовані на відео не дають можливість, у зв`язку з відсутністю дати та часу проведення такої відеофіксації, встановити час вчинення імовірного адміністративного правопорушення, вони невідповідають обставинам, викладеним у адміністративному протоколі та не спростовують доводів ОСОБА_1 .

Як роз?яснив Верховний Суд в правовій позиції, що викладена в постанові від 26.06.2019 року в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Отже, в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №234691 від 01.01.2021 року не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Вищенаведені факти, встановлені в судовому засіданні, у відповідності до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

З наданих на підтвердження вини ОСОБА_1 доказів не встановлено, поза розумним сумнівом, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відсутні докази об`єктивної сторони цього правопорушення: факту керування особою транспортним засобом, відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, надаючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, а також беручи до уваги те, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та керуючись ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, суд приходить до переконання про необхідність закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі ст. 62 Конституції України , ст. 130 КУпАП, п.2.5 Правил дорожнього руху України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, керуючись ст.ст. 247,283,284 КУпАП,суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: