Справа № 152/1133/21
П О С Т А Н О В А
іменем України
30 вересня 2021 року м. Шаргород
Справа №152/1133/21
Провадження №3/152/542/21
Суддя Шаргородського
районного суду
Вінницької області Славінська Н. Л.,
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покутино Шаргородського району Вінницької області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, не є особою з інвалідністю, не є пенсіонером, не працюючого, паспорт № НОМЕР_1 , виданий органом 0540, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,
- за ч.1 ст.130 КпАП України,
ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме: 10.09.2021 року о 16 годині 30 хвилин з ознаками алкогольного сп`яніння, якими є запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, зміна забарвлення обличчя (почервоніння), в с. Сапіжанка по вул. Центральній керував транспортним засобом «Вулкан» без державного номерного знаку, при цьому від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alkotest «Драгер 6810», а також від огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.
Частиною 1 ст.276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено с. Сапіжанка Жмеринського району Вінницької області.
Означена справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.276 КУпАП.
Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Шаргородський район Вінницької області. Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не пізніше 1 січня 2022 року.
ОСОБА_2 входить до територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року.
Відтак, справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду.
В суді ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення при вище наведених обставинах не визнав та пояснив, що 10.09.2021 року о 16 годині 30 хвилин він керував мотоблоком «Вулкан» та був зупинений працівниками поліції. Поліцейський, підійшовши до нього, повідомив, що вбачає ознаки алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні, при цьому проходити огляд за допомогою алкотестера «Драгер» на місці зупинки йому не пропонувалося. Він не зрозумів, чому його було зупинено, оскільки ДТП він не вчинив, у стані алкогольного сп`яніння не перебував, а обличчя було червоним, оскільки у нього підвищився тиск. Вважає, що підстав для огляду його на стан алкогольного сп`яніння не було.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).
Згідно з вимогами п.2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).
Недивлячись на не визнання ОСОБА_1 вини, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №455500 (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.09.2021 року (а.с.4).
Також винуватість ОСОБА_1 підтверджкється переглянутим в судовому засіданні відеозаписом на електронному носієві CD-R диску фіксування адміністративного правопорушення, оскільки з протоколу вбачається, що свідки до участі в справі не залучалися, так як здійснювався відеозапис на бодікамеру (а.с.9).
Так, зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №455500 відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки містить відомості, передбачені вказаною нормою закону, підписаний особою, яка його склала та особою, яка пртягається до адміністративної відповідальності, а також зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, повідомлено про розгляд справи у Шаргородському районному суді, надано право подати пояснення до протоколу, де ОСОБА_1 зазначено про те, що він відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що підставою для проведення огляду поліцейським зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя, але огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою алкотестера «Драгер» не проводився у зв`язку із відмовою останнього.
Так, частинами 2, 3 ст.266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Також, згідно з п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння
або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,
і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року за №1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у
поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані
алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом
лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Так, ознаками алкогольного сп`яніння є, в тому числі, запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, про що зазначено у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.3).
Пунктами 3, 4 вказаного вище Порядку встановлено, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.
У відповідності до вказаних норм ст.266 КУпАП та Порядку ОСОБА_1 поліцейським запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у зв`язку із виявленням ознак алкогольного сп`яніння при керуванні ним транспортним засобом, від чого останній відмовився.
При цьому, суд зазначає, що п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що у присутності двох свідків проводиться лише огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але оскільки ОСОБА_1 від огляду на місці зупинки транспортного засобу відмовився, то складено відповідний акт про відмову, тобто огляд не проводився, у зв`язку із чим залучення двох свідків для фіксування відмови від огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного не передбачено.
До того ж, фіксування правопорушення здійснювалося технічними засобами (бодікамерою поліцейського), у зв`язку із чим, згідно із вимогами ч.2 ст.266 КУпАП, наявність свідків не потребується.
Пунктом 6 вказаного вище Порядку встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду
з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Також, у відповідності до наведеної вище норми п.6 Порядку, ОСОБА_1 направлявся на огляд у Шаргородську МЛ (а.с.4).
З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.09.2021 року вбачається, що у зв`язку із ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, почервоніння обличчя) ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у Шаргородській МЛ, разом з тим від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився (а.с.4).
Пунктом 8 вказаного вище Порядку встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у
якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від
Поліцейським дотримано вказаних вимог п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, що встановлено ч.2 ст.251 КУпАП.
Відтак, відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджуються із відомостями, викладеними у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що від огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер» ОСОБА_1 відмовився, та із відомостями, викладеними у направленні водія для проходження огляду на стан сп`яніння у Шаргородській міській лікарні, від якого останній відмовився.
Також, частиною 2 ст.266 КУпАП передбачено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Із відеозапису технічними засобами, здійсненого поліцейським, на якому зафіксовано подію, що мала місце при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №455500 від 10.09.2021 року відносно ОСОБА_1 , який переглянуто судом під час розгляду справи та продемонстровано ОСОБА_1 , вбачається, що поліцейським зафіксовано рух транспортного засобу «Вулкан» під керуванням ОСОБА_1 , після чого зафіксовано зупинку транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , запропоновано останньому пройти огляд на місці зупинки на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» у зв`язку із наявними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, зміна забарвлення обличчя, зокрема його почервоніння), від якого водій відмовився, а після роз`яснення йому про направлення для огляду до Шаргородської МЛ ОСОБА_1 також відмовився (а.с.9).
Тому, невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Відтак, з матеріалів справи вбачається, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП є правильною, оскільки пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я останній відмовився.
Суд вважає, що поліцейським зібрано достатньо доказів при складанні протоколу про адміністративне правопорушення для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Проаналізовані судом докази в сукупності дають підстави для висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.
Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Так, з довідки ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області вбачається, що ОСОБА_1 , згідно з даними інформаційного порталу Національної поліції України та підсистеми «ГСЦ-Посвідчення водія», посвідчення водія не отримував (а.с.8).
У відповідності до п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 (з наступними змінами), суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, коли винна особа взагалі не отримувала такого права.
Враховуючи наведене, а також відсутність у ОСОБА_1 права на керування транспортними засобами, суд приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП, без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки останній посвідчення водія не отримував.
На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.283, 284, 294 КпАП України,
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: