Справа №751/4514/21
Провадження №3/751/1571/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд м. Чернігова

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі Овдій О.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від УПП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з даних протоколу не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

за участі сторін:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисник Мишко В.В.

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, що були встановлені в ході розгляду справи:

1.1. 17.06.2021 року о 20 год. 55 хв. в м. Чернігові по проспекту Перемоги, біля вул. Ринкова 10, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Previa» /д.н.з. НОМЕР_1 / з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя.

1.2. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб, що беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

2.1. Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення, що у вечірній час 17.06.2021 року він особисто здійснював керування автомобілем «Toyota Previa» /д.н.з. НОМЕР_1 / та маючи потребу в придбанні певних товарів, зупинився на вільному на зупинці місці поблизу магазину «АТБ».

Через деякий час, вийшовши з магазину, ОСОБА_1 спробував особисто від`їхати з місця зупинки, однак не зміг - оскільки був заблокований двома невідомими йому особами. Останні повідомили, що ним було допущено порушення ПДР, а саме: здійснення зупинки на місці, де дозволена зупинка (стоянка) виключно водіям з інвалідністю, та повідомили про виклик працівників поліції. Будучи схвильованим від протиправних дій невідомих йому осіб, він одразу викликав свого знайомого для допомоги у врегулюванні конфліктної ситуації.

На запитання головуючого ОСОБА_1 ствердно вказав, що 17.06.2021 року він взагалі не вживав спиртні напої та на пропозицію працівників поліції відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, оскільки не керував автомобілем.

Разом з тим, надати логічне пояснення щодо причин надання ним пояснень працівникам поліції, а також свідком ОСОБА_2 саме про вживання спиртних напоїв, що зафіксовані не відеозаписах, в судовому засіданні не зміг.

Подальше особисте звернення до лікувального закладу вже відбулося після оформлення працівниками поліції адміністративного протоколу. Причиною в подальшому виклику саме знайомого для врегулювання ситуації, а не працівників поліції, пояснив бажанням оперативно все владнати, оскільки поспішав додому.

Узагальнений зміст пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні зводиться до: визнання факту відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки пред`явлена йому працівниками поліції вимога, як пасажиру автомобіля, була безпідставною та усвідомлено ним проігноровано.

Окрім того, під час розгляду справи ОСОБА_1 неодноразово наголошував, що працівниками поліції не задокументовано факт його особистого керування транспортним засобом.

2.4. Допитаний в судовому засіданні як свідок інспектор поліції ОСОБА_3 надав показання, що перебуваючи на чергуванні він отримав виклик та орієнтовно через 15 хв прибув на місце правопорушення.

Опитавши свідків - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , працівниками поліції відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про притягнення його до відповідальності за порушення вимог п.п.8.5.1 ПДР України за ч.6 ст.122 КУпАП, а також складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній мав ознаки алкогольного сп`яніння та особисто не заперечував факт вживання спиртного в магазині. Свідок підтвердив надання вище вказаними особами письмових пояснень, що долучені до адміністративного протоколу.

2.5. Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 надав показання, що 17.06.2021 року до магазину «АТБ» під`їхав автомобіль «Toyota Previa» /д.н.з. НОМЕР_1 / під керуванням ОСОБА_1 . Інших осіб, окрім водія, в транспортному засобі не було. Оскільки останній зупинив автомобіль з порушенням вимог ПДР України, водієві було вказано на необхідність перепаркуватись. Проте, ним було грубо проігноровано вказані доводи і він пішов до магазину.

Повернувшись з магазину, ОСОБА_1 сів до автомобіля, завів двигун та намагався залишити місце зупинки, однак він не зміг, оскільки позаду автомобіля стояли громадяни, тим самим перешкоджаючи рух назад. Через деякий час до ОСОБА_1 прийшов найймовірніше його знайомий та сів за кермо автомобіля «Toyota Previa», здійснюючи керування ним та подальше спілкування з правоохоронцями. Свідок підтвердив достовірність письмових пояснень, що були надані працівникам поліції /а.с.6/.

2.6. Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_6 надав аналогічні показання свідку ОСОБА_4 , також підтвердивши достовірність наданих ним письмових пояснень працівникам поліції.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази:

3.1 З переглянутих в судовому засіданні відеозаписів, які долучені до адміністративного протоколу, чітко вбачається, що у вечірній час 17.06.2021 року ОСОБА_1 в процесі спілкування з працівниками поліції підтвердив, що особисто під`їхав на автомобілі «ToyotaPrevia» /д.н.з. НОМЕР_1 / до магазину «АТБ» та залишив його на вільному на стоянці місці.

Так, зокрема, ОСОБА_1 визнав, що він вживав в магазині пиво /час 3:39 - файл №;час 4:35 - файл №/, однак у зв`язку з відсутністю в працівників поліції фото- чи відео- доказів в підтвердження факту його керування автомобілем, незважаючи на їх неодноразові пропозиції, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, так і в закладі охорони здоров`я.

Суд також звертає увагу, що очевидною ознакою перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння є порушення його мови в процесі спілкування з працівниками поліції /див. файл №/. Окрім того, ОСОБА_1 , відмовляючись від проходження огляду, не заперечував вживання спиртного (пива) в магазині та постійно мотивував потребою бути вдома, ігноруючи пропозиції правоохоронців пройти огляд в лікувальному закладі.

3.2 В свою чергу, свідок ОСОБА_2 , який перебував поблизу ОСОБА_1 , відповідаючи на запитання працівника поліції вказував, що він виконував функції «тверезого водія», і оскільки останній в його присутності ще за місцем роботи (на заводі) випив пиво, то подальше керування автомобілем, в т.ч. і приїзд до магазину«АТБ» та паркування в забороненому місці, здійснював особисто він.

3.3. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії БАА №462762 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.п.8.5.1. ПДР України (здійснив зупинку на місці позначеному горизонтальною дорожньою розміткою, де дозволена зупинка чи стоянка ТЗ, якими керують водії з інвалідністю) /а.с.13/.

IV.Оцінка суду:

4.1. Приписами п.2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є, зокрема, і відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

4.2. З огляду на позицію ОСОБА_1 вже в ході розгляду справи, яка базується як на запереченні наявності в нього ознак алкогольного сп`яніння, так і факту керування транспортним засобом, суд первинно зосередиться на з`ясуванні та перевірці доводів останнього з приводу заперечення факту керування ним транспортним засобом, тобто виконання ним функцій водія, а потім дотримання працівниками процедури проведення огляду на предмет виявлення ознак алкогольного сп`яніння.

- Обґрунтування виконання ОСОБА_1 функцій водія:

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів.

Приписами ч.2 ст.251, ст.255 КУпАП визначено, що співробітники поліції зобов`язані збирати докази для підтвердження обставин, вказаних ними в протоколі про адміністративне правопорушення.

В розпорядження суду в підтвердження факту виконання/заперечення функцій водія ОСОБА_1 надано дві групи однотипних та протилежних за змістом доказів, з однієї сторони - письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , постанову серії БАА №462762 про притягнення до адміністративної відповідальності, показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , з іншої сторони пояснення ОСОБА_1 , а також відеозапис, що відображає перебіг подій та спілкування очевидців правопорушення вже після приїзду працівників поліції.

Аналізуючи показання ОСОБА_1 , що були надані ним безпосередньо на місці складання протоколу та зафіксовані на відеозапис, в співставленні з його ж показаннями наданими вже в судовому засіданні вбачається очевидна неузгодженість.

Так, ОСОБА_1 працівникам поліції пояснював, що він особисто здійснював паркування автомобіля на стоянці поблизу магазину «АТБ» і в подальшому викликав ОСОБА_2 до себе лише в зв`язку з блокуванням виїзду невідомими особами, при цьому визнаючи факт вживання пива в магазині.

Натомість, ОСОБА_2 надаючи пояснення працівникам поліції вказував, що він виконував функцію «тверезого водія» і оскільки ОСОБА_1 ще на роботі вживав пиво, його було викликано для подальшого здійснення керування автомобілем «Toyota Previa» /д.н.з. НОМЕР_1 /.

ОСОБА_2 також зазначав, що саме він паркував автомобіль поблизу магазину «АТБ» в порушення вимог ПДР України, категорично заперечуючи виконання функцій водія ОСОБА_7 . Він підтвердив виникнення конфлікту з невідомими йому особами, які заблокували його автомобіль, в зв`язку з неправильним паркуванням, однак запевнив про його врегулювання з ними.

Тобто, очевидним є абсолютна протилежність пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу виконання ними функцій водія. Сукупність вказаних розбіжностей очевидно свідчить, що останні надаючи пояснення працівникам поліції одразу на місці складання адміністративного протоколу ще не встигли між собою домовитись про узгоджену версію розвитку подій.

Вказаний висновок суду щодо інсценування начебто здійснення функцій водія саме ОСОБА_2 базується на детальному аналізі їх поведінки та спілкуванні між собою, що зафіксовано на відео. Так, зокрема, ОСОБА_2 не знав ані про причини приїзду ОСОБА_1 до магазину, ані про місце знаходження документів на автомобіль /див. відеозапис/.

Враховуючи вище викладене, в основу доведеності факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 суд покладає письмові логічно-узгоджені пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які в судовому засіданні вказали про керування автомобілем «Toyota Previa» /д.н.з. НОМЕР_1 / саме особою, яка притягується до відповідальності, і лише після блокування ними автомобіля і невдалої спроби останнього виїхати з місця зупинки - приїхав інший чоловік ( ОСОБА_2 ), який в подальшому виконував функції водія. Вказані свідки детально описали ОСОБА_1 за зовнішністю та одягом, і після перегляду відео, сумніву в достовірності їх пояснень в суду не викликає.

Окрім того, їх письмові пояснення логічно узгоджуються з іншими матеріалами справи, зокрема з постановою серії БАА №462762, яка на момент розгляду справи набрала законної сили, і беззаперечно свідчить про керування автомобілем саме ОСОБА_1 та надання неправдивих пояснень ОСОБА_2 , які очевидно спрямовані на допомогу в ухиленні останньому в уникненні від адміністративної відповідальності.

- Обґрунтування наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння:

Сукупність вище перерахованих доказів в їх співставленні між собою беззаперечно свідчать про виконання функція водія саме ОСОБА_1 , а відтак працівники поліції, з огляду на наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запаху алкоголю з порожнини рота, вираженого тремтіння пальців рук та почервоніння обличчя, а також визнавальних пояснень самого ОСОБА_1 з приводу вживання алкоголю, та аналогічних показань в цій частині ОСОБА_2 , цілком обґрунтовано запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст.266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до вимог ст.266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№ 017305, складеного інспектором поліції з дотриманням вимог, встановлених ч.1 ст.256 КУпАП, вбачається, що водій ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та почервоніння обличчя, від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Суд звертає увагу, що відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.130 КУпАП, що тягне за собою відповідну відповідальність, про що, в присутності двох свідків, складається протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначаються ознаки сп`яніння.

Таким чином, законодавством встановлено, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції, в той час як відмова, навіть якщо особа, не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду /далі - Порядку/, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Аналогічні положення містить п.2 розділу І та п.1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 /далі - Інструкції/.

З переглянутого відеозапису та аналогічних пояснень в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 категорично відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, так і медичному закладі.

Аргументи ОСОБА_1 щодо начебто нетактовної поведінки працівників поліції є абсолютно безпідставними та об`єктивно спростовуються відеозаписами з нагрудного відео-реєстратора поліцейського, що є засобом об`єктивного контролю, оскільки не залежить від суб`єктивного сприйняття кожного з учасників події, і є достатнім доказом для прийняття несуперечливого рішення по справі.

Посилання захисника на письмові докази щодо самостійного звернення ОСОБА_1 до медичного закладу та отримання висновку не стосуються предмету доказування та є неспроможними, оскільки висновок про відсутність в нього ознак наркотичного сп`яніння отриманий з порушенням процедури Інструкції та Порядку, аналіз яких свідчить, що проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я має проводитись за участю працівників поліції.

Окрім того, ОСОБА_1 в процесі спілкування з працівниками поліції неодноразово вказував, що поспішає додому і не буде проходити огляд в лікувальному закладі, будучи обізнаним про негативні наслідки для себе у вигляді складення адміністративного протоколу.

Суд наголошує, що беззаперечним залишається наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння щонайменше в момент прибуття працівників поліції.

Доводи сторони захисту щодо не виявлення ОСОБА_8 саме працівниками поліції під час керування ним транспортним засобом, що як наслідок начебто унеможливлює його притягнення до відповідальності, є непереконливим.

4.3. Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час розгляду справи матеріалів, а саме: протоколом від 17.06.2021 року про адміністративне правопорушення серії ААБ № 017305 та відеозаписами до нього, актом огляду на стан направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.06.2021 року, рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 2 БУПП в Чернігівській області ДПП від 17.06.2021 року, копією постанови БАА № 462762 по справі про адміністративне правопорушення від 17.06.2021року та наданими безпосередньо в судовому засіданні показами свідків.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

За встановлених фактичних обставин справи беззаперечно встановлено, що водій ОСОБА_1 відмовившись на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

4.4. Доводи ОСОБА_1 та його захисника про начебто протиправність дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які фактично здійснили його громадське затримання, є непереконливими.

Дійсно, положеннями ст.29 Конституції України усім нам гарантується право на свободу та особисту недоторканність, однак з цієї гарантії є виключення. Так, громадське затримання дозволено, щоб зупинити злочин та перешкодити правопорушнику втекти з місця події, чи іншим його спробам уникнути правосуддя.

Суд звертає увагу, що в даному випадку вказані особи не затримували ОСОБА_1 , а лише заблокували йому виїзд на транспортному засобі. Вказані дії були цілком виваженими та виправданими, і відповідали конкретній обстановці.

4.5. Статтею 272 КУпАП визначено, що як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. З аналізу даної норми слідує, що виклик свідків є правом суду, а не його обов`язком.

За конкретних обставин та об`єму наявних доказів у справі суд вважає за можливе обмежитись наявними доказами і не здійснювати виклик заявлених захисником свідків у судове засідання аби не дублювати вже відому інформацію про обставини справи.

4.6. Доводи сторони захисту про неправомірність дій працівників поліції в частині проведення огляду ОСОБА_1 та його затримання є нерелевантними. Ані захисник, ані особа, що притягується до адміністративної відповідальності в ході розгляду справи відомостей про оскарження дій працівників поліції в порядку ст.267 КУпАП не надавали.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП визначено, що суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням ступеню та характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП суд стягує з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст.23, 33,40-1, ч.1 ст.130, ст.283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 /сімнадцять тисяч/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 к. судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя . Г.Павлов