Справа № 522/2728/21
Провадження № 3/522/2863/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Попревич В.М. розглянувши матеріали по адміністративній справі, які надійшли із відділу адмінпрактики Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, працює адміністратором кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", яка зареєстрована за адресою; АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2021 року, приблизно о 03 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 , будучи адміністратором кафе-бару "Молодість" ФОП ОСОБА_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 приймала відвідувачів у приміщені закладу та надавала послуги з громадського харчування, а також здійснювала організацію дозвілля, чим порушила вимоги Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, тим самим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася про час, дату та місце судового засідання була повідомлена належним чином причини неявки суд не повідомила, тому суддя розглядає матеріали за відсутності особи на підставі ст. 268 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Мандріченко Ж.В. надала через канцелярію Приморського районного суду м. Одеси письмові заперечення на протокол, та зазначила, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення оскільки вона не керівник і не суб`єкт господарювання; не вказано свідків правопорушення; відсутні достатні докази.

В той же час в ході судового розгляду, були досліджені документи, що підтверджують провину ОСОБА_1 , а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 079790 від 06.02.2021 року;

- диск з відеофіксацією правопорушення.

Відповідно до 44-3 КУпАП, адміністративним правопорушенням вважається порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" (далі Закону) карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» ( в ред. станом на 06.02.2021 року) на всій території України встановлено карантин. На території України на періоє дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: робота після 23-ї та до 7-ї години, із забороною проведення розрахункових операцій після 22-ї години, суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос і діяльності після 23-ї години 31 грудня 2020 р. до 1-ї години 1 січня 2021 р..

Згідно зі ст. 41 Закону особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Так, як вбачається із вищевказаної Постанови КМУ, на території України впроваджені карантинні обмеження на вихідні дні, метою яких було недопущення подальшого розповсюдження захворювання населення. При цьому, одним із обмежень також є заборона надання послуг харчування після 23-ї години.

В порушення вказаних обмежень, ОСОБА_1 допустили роботу закладу, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Грецька 19. При цьому, суддя враховує, що у протоколі вказано про місце роботи ОСОБА_1 , як адміністратор закладу. При цьому, суддя враховує, що суб`єкт, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не зобов`язаний вимагати документи про офіційне працевлаштування особи.

Суддя бере до уваги той факт, що санкція статті 44-3 КУпАП передбачає накладення штрафу на особу у розмірі від однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що є досить суворим покаранням, а тому правовідносини, що виникають при розгляді такої категорії справ повинні відповідати і нормам викладеним у кримінальному законі.

Згідно з Приміткою до 96-3 КК України, під уповноваженими особами юридичної особи слід розуміти службових осіб юридичної особи, а також інших осіб, які відповідно до закону, установчих документів юридичної особи чи договору мають право діяти від імені юридичної особи

Таким чином, у разі вчинення правопорушення суб`єктом господарювання, відповідальною особою за таке діяння є уповноважені особи.

З урахуванням вище викладеного суддя вважає, що саме адміністратор закладу є відповідальною особою, яка допускає роботу закладу, а тому він і повинен нести відповідальність згідно із Законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До протоколу долучена відео фіксація із місця події, разом із протоколом суддя вважає ці докази достатніми для прийняття рішення по справі.

Зважаючи на вимоги Закону, вище викладені обставини, та наявність відповідного протоколу, суддя вважає, що кожен, хто допустив порушення встановлених санітарно-епідемічних обмежень, відповідає за такі порушення у міру своєї провини.

За таких обставин, суддя приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками порушення санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Відповідно до ст. 4 п. 2 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини справи, а також для запобігання вчинення нових правопорушень з боку ОСОБА_1 вважаю необхідним піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в доход держави.

Керуючись ст. ст. 44-3, 283-285 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривень).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси особою протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеса Попревич В.М.

14.04.21