Справа № 606/141/21
Постанова

іменем України

15 березня 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді Ромазан Л.С., при секретарі Будз М.В., з участю захисника Мужа В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Теребовлянським районним судом Тернопільської області розглядається справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Муж В.В. заявив клопотання про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_1 , мотивуючи його тим, що на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення батько ОСОБА_1 перебував в передсмертному стані за місцем свого проживання в с.Вербівці Теребовлянського району, а його рідний брат - на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні. Крім того, ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими саме в той час, коли повертався з лікуючим лікарем свого батька із с.Вербівці Теребовлянського району.

Враховуючи вказані обставини, ОСОБА_1 не міг усвідомлювати в повній мірі значення своїх дій, а саме розуміти ступінь, характер та наслідки правопорушення в частині відмови від проходження медичного огляду. Просить призначити амбулаторну судово-психіаричну експертизу.

Суд, розглянувши клопотання захисника, вивчивши матеріали справи, вважає, що таке клопотання не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, які встановлюються в тому числі і висновком експерта.

Статтею 71 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» та ст. 21 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що судово-психіатрична експертиза в адміністративних, цивільних справах, у кримінальному провадженні призначається і проводиться на підставах та в порядку, передбачених законом, для вирішення питань, що потребують спеціальних знань в сфері судової психіатрії.

Зі змісту ст. 17 КУпАП вбачається, що особа яка була в стані неосудності під час скоєння адміністративного правопорушення, не підлягає адміністративній відповідальності.

Статтею 20 КУпАП передбачено, що не підлягає відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Однак, адвокатом Мужем В.В. не надано відомостей, які підтверджують необхідність призначення психіатричної експертизи, ставлять під сумнів психічний стан та осудність ОСОБА_1 , зокрема не додано жодних медичних документів на підтвердження наявності у нього психічного захворювання чи психо-емоційного розладу.

Надані письмові документи про стан здоров"я близьких ОСОБА_1 людей, на думку суду, не можуть свідчити про те, що в останнього наявні захворювання, які виключають його психічну здатність розуміти значення своїх дій та керувати ними.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи.

Керуючись ст.17, 20, 271-273 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Мужа Валерія Вікторовича про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя