3/441/332/2021 441/507/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26.03.2021 р. суддя Городоцького районного суду Львівської області Ференц О.І., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Відділення поліції № 2 Львівського районного управління ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, -

за ч.1ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

14.03.2021 року близько 15 год. 50 хв. в с. Годвишня на вул. Джерельна, 31 Городоцького району Львівської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21053, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестуванням на алкоголь із застосуванням спеціального технічного приладу Драгер. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 А Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що не керував транспортним засобом в стані сп`яніння, а лише сидів в автомобілі з братом, коли під`їхали працівники патрульної поліції. Автомобіль стояв припаркований в цей час на вулиці неподалік будинку його брата в с. Годвишня.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За положеннями ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 053050 від 14.03.2021р., тестуванням на алкоголь за допомогою спеціального технічного приладу Драгер, письмовими поясненнями свідків, іншими матеріалами справи.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведеною повністю.

При цьому суд не бере до уваги пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з наступних міркувань. У своїй постанові Касаційний адміністративний суд у складі ВС у справі № 404/4467/16-а від 20.02.2019р. зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Разом з тим, відповідно до п.1.10 Загальних положень ПДР під «стоянкою» слід розуміти припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

З огляду на наведене, стоянка автомобіля є потенційною складовою будь-якого його руху. Більше того, кожній стоянці транспорту передує його рух. Таким чином, посилання ОСОБА_1 на те, що він не керував своїм автомобілем в той момент, коли під`їхали працівники патрульної поліції, жодними доказами не підтверджене, а паркування автомобіля на вулиці в с. Годвишня не спростовує того факту, що останній здійснював керування транспортним засобом, як було встановлено результатами огляду за допомогою пристрою «Драгер», у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є такий вид адміністративного стягнення як штраф з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, в силу ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 справляється судовий збір, що становить 454 грн..

Керуючись ст.40-1, ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у виді адміністративного арешту.

Суддя О.І. Ференц