П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 677/1171/21

Провадження № 3/677/712/21

07 вересня 2021 року м. Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Кускова Т.В. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого,-

- за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

В с т а н о в и в :

15 червня 2021 року о 22 год. 55 хв. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав незензурними словами, чим міг завдати психологічної травни, тобто правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що 15.06.2021 року його дружина вчинила скандал, що сааме вона матюкалась і кричала. Він не висловлювався в сторону ОСОБА_2 нецензурною лайкою, психологічний тиск не чинив. В конфлікті також приймали участь батьки ОСОБА_2 , конфлікт відбувався в присутності дитини.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що дійсно в той день виник конфлікт між нею та її чоловіком ОСОБА_1 , в ході конфлікту приймали участь її батьки, була присутня її неповнолітня донька. ОСОБА_1 в ході конфлікту висловлювався в її бік нецензурною лайкою, чинив психологічний тиск. Пояснила також, що конфлікти в сім`ї виникали постійно, а тому вона почала записувати їх на диктофон, конфлікт цього дня вона також записала на телефон, надала відповідний звукозапис на флеш-носії. Також додала, що через конфлікти з чоловіком вона з дитиною переїхали жити окремо, так як ххвилювалась за свою безпеку та безпеку дитини.

Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснили, що 15.06.2021 року їх донька повернувшись додому вчинила скандал в ході якого кричала, матюкалась. ЇЇ чоловік ОСОБА_1 не висловлювався в бік ОСОБА_2 нецензурною лайкою, не кричав на неї, поводив себе нормально по відношенню до ОСОБА_2 . Вони також не кричали і поводили себе нормально по відношенню до своєї доньки.

Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , пояснення свідків, приходжу до наступних висновків.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення насильства в сім`ї - це умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачено наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Тобто згідно вказаної норми закону, обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне вчинення домашнього насильства. Виходячи з пункту 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07 грудня 2017 року N 2229-VIII, під домашнім насильством слід розуміти діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство (п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, виходячи з аналізу зазначених норм законодавства, під домашнім насильством, умисним вчиненням діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, розуміють не лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, а і інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

З матеріалів провадження вбачається, що 15 червня 2021 року об 22 год. 00 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насилля відносно членів своєї родини.

Отже, у даному випадку, в протоколі про адміністративне правопорушення фактично об`єктивною стороною правопорушення, визначено психологічне насильство вчинене ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 , яким завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, згідно диспозиції ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

З пояснень ОСОБА_1 слідує, що він не визнає факту вчинення домашнього насильства, висловлювання в її бік нецензурною лайкою.

Вважаю неприйнятними доводи ОСОБА_1 оскільки вони спростовуються даними в судовому засіданні поясненнями ОСОБА_2 , а також звукозаписом подій 15.06.2021 року, який був наданий потерпілою ОСОБА_2 , достовірність якого сторонами не заперечувалась, з якого слідує, що 15.06.2021 року в ході конфлікту ОСОБА_1 голосно кричав та висловлювався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 , в конфлікті приймали участь батьки ОСОБА_2 , всі події відбувались в присутності неповнолітньої дитини.

Суд критично ставиться до пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами, зокрема аудіо записом на флеш-носії.

З наведеного вбачається, що в матеріалах справи наявні належні, допустимі та беззаперечні докази, які у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив психологічне насилля щодо ОСОБА_2 .. За таких обставин.

Відповідно до частини першої ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ стандарти і вимоги, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширюються і на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки термін "кримінальне обвинувачення", "кримінальне провадження" тлумачаться цим судом в розумінні цілей застосування Конвенції. Кримінальний характер ст. 173-2 ч. 1 КУпАП в розумінні Конвенції та практики ЕСПЛ не викликає сумніву, а отже на дане провадження поширюються повною мірою ті стандарти і вимоги, які встановлює Конвенція для кримінального провадження (обвинувачення). Це стосується і презумпції невинуватості та стандарту доказування вини "поза розумним сумнівом", а також прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності бути негайно, детально проінформованою про характер і причини обвинувачення, мати час на підготовку для захисту, які загалом становлять гарантії справедливого судового розгляду в судах. Поширення цих стандартів кримінального провадження на відповідну категорію справ про адміністративні правопорушення, безсумнівно зумовлює необхідність дотримання особливих вимог щодо процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у випадку визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали суду можливість спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому діянню покарання.

Отже, дослідивши адміністративний матеріал, вважаю, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в ході сімейного конфлікту, він вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурними словами, чим завдав психологічної травми та змусив побоюватись за свою безпеку, в зв`язку з чим ОСОБА_2 вимушена була з дитиною переїхати проживати окремо, тобто вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру.

При накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд враховує, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше (відомості про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в матеріалах справи відсутні), а тому застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді мінімального штрафу а межах санкції інкримінованої статті КУпАП є доцільним.

Також відповідно Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. 173, ст. 283, ст. 284, ч. 1 ст. 173-2, ч. 5 ст. 4 Закону України Про судовий збір, суддя, -

П о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Суддя Кускова Т.В.