ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/333/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, 130 ч. 4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 09.11.2020 року, о 16 годині 00 хвилин, рухаючись по вул. Ахматової, 22 в м. Києві, керуючи автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 13.1 ПДР, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай Соната», внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та в порушення вимог п. 2.10 А ПДР покинув місце пригоди до приїзду працівників поліції.

Крім того, ОСОБА_1 , 09.11.2020 року, о 16 год. 50 хв., по вул. Є.Чавдар, 6 у м. Києві, вживав алкоголь (пиво) після дорожньо-транспортної пригоди з його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою становлення стану алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився за допомогою приладу «Drager», в присутності двох свідків, проба позитивна 0,71 ‰.

До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за статтями 122-4, 124, 130 КУпАП не належить до цих випадків.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням параграфу 1 статті 6 даної Конвенції.

При цьому до завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення наряду із охороною прав і свобод громадян віднесено в тому числі і виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 в своїх поясненнях показав, що керуючи ТЗ «Рено, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по пр. Григоренка та повернувши на вул. Ахматової, перед лежачим поліцейським, водій, який рухався попереду на автомобілі «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2 , різко загальмував, на що він, ОСОБА_1 , не встиг зреагувати, внаслідок чого здійснив зіткнення з даним ТЗ. Після цього він посварився з водієм «Хюндай» та поїхав з місця ДТП.

Із письмових пояснень іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , вбачається, що він, рухався по вул. А.Ахматової, в середньому ряду та перед лежачим поліцейським загальмував і в цей момент в його машину в`їхав автомобіль «Рено». Оскільки винуватця ДТП не влаштувала запропонована сума щодо відшкодування спричиненої шкоди, останній з місця пригоди зник.

Також як вбачається з даних схеми ДТП у автомобіля «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_3 , наявні пошкодження заднього бамперу.

Згідно зі ст. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

При цьому згідно п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своїми підписами підтвердили, що ОСОБА_1 в їх присутності пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Крім того, в своїх поясненнях вказані свідки підтвердили, що ОСОБА_1 пройшов огляд для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Drager» і результат тесту склав 0,71‰.

Також, згідно даних акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - алкотестеру «Drager» 6820 № ARJL - 0309, складеного відповідно до вимог спільного Наказу МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 уповноваженою особою та підписаного свідками огляду та самим ОСОБА_1 без будь-яких зауважень, результат огляду на стан сп`яніння «проба позитивна» 0,71 ‰.

Відповідно до даних роздрукованого на папері показника вказаного спеціального технічного засобу результат тесту складає 0,71 ‰.

З огляду на викладене приходжу до висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, 130 ч. 4 КУпАП доведена в повному обсязі.

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, пояснення свідків, вважаю, що на ОСОБА_1 , на підставі положень статті 36 КУпАП, необхідно накласти остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення, тобто за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2020 р.), що становить 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 36, 122-4, 124,130 ч.4, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, 130 ч.4 КУпАП, та накласти на нього штраф у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

Строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня винесення постанови про позбавлення цього права. а у разі ухилення від здачі документа, що посвідчує право керування транспортними засобами - з моменту примусового вилучення такого документу.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Крім того, роз`яснити, що після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права, вилучене посвідчення водія повертається після успішного складання іспитів на право керування транспортним засобом.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя