Справа № 214/5936/21
3/214/2058/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 вересня 2021 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., секретар судового засідання Гливук М.І., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що народилася в м. Абакан, Красноярського Краю, Російської Федерації, громадянки України, вдови, працюючої музичним керівником в КЗ «ДНЗ №222» КМР», має трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2021 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №809245 від 14 липня 2021 року у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 10 липня 2021 року о 09.07 год. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинила домашнє насильство психологічного характеру у відношенні брата ОСОБА_6 , а саме висловлювалася на його адресу нецензурною лайкою, образливо ставилась до нього, чим порушила Закон України №2229-VIII від 07 грудня 2017 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення не визнала, суду пояснила, що вона проживає разом з братом ОСОБА_6 та її чотирма дітьми за адресою: АДРЕСА_1 . Брат перебував під її опікою до досягнення ним повноліття. Між ними останнім часом часто виникають конфлікти, що доходять до бійки. Її брат неодноразово бив її у живіт. Через поведінку брата, вона боїться за своїх неповнолітніх дітей та за себе. В подальшому подала заяву в якій просила закрити провадження у справі та направити матеріали для притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є:протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, та інші документи.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Аналізом вказаних матеріальних норм встановлено, що суб`єктом складу правопорушення за ст.173-2 КУпАП може бути виключно особа, яка є членом сім`ї потерпілого та чи перебувають кривдник і потерпіла особа в будь-яких стосунках між собою. Об`єктивна сторона правопорушення передбачає активну чи пасивну поведінку кривдника, спрямовану на спричинення шкоди потерпілій особі вчиненням насильства (економічного, фізичного, психологічного).

Так, зпротоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №809245 від 14 липня 2021 року слідує, що 10 липня 2021 року о 09.07 год. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинила домашнє насильство психологічного характеру у відношенні брата ОСОБА_6 .

При цьому, наявність медичних документів та висновку СМЕ №1317 від 01 вересня 2021 року, які підтверджують факт спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень 29 серпня 2021 року, її звернення до поліції із заявою та внесення відповідних відомостей до ЄРДР дають підстави суду довіряти поясненням останньої, а відтак ставлять під сумнів пояснення ОСОБА_6 з приводу вчинення сварки саме ОСОБА_1 , як і психологічного насильства у відношенні нього.

Аналізом вказаних подій в системному зв`язку із наданими суду доказами та поясненнями ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про недоведеність виникнення між нею та ОСОБА_6 сварки 10 липня 2021 року саме з її вини, як це працівниками поліції їй інкриміновано.

Між іншим, в ході судового розгляду не встановлено самого факту вчинення ОСОБА_1 психологічного насилля над ОСОБА_6 10 липня 2021 року, яке б призвело до порушення його конституційних прав і свобод як члена сім`ї та громадянина, нанесло йому моральну шкоду. Самі по собі обставини, викладені в протоколі, суд розцінює як упереджене ставлення обох сторін між собою внаслідок ускладнених стосунків.

Позаяк, надаючи оцінку поясненням ОСОБА_1 , та письмовим поясненням потерпілого ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що причетність саме ОСОБА_6 до виникнення сварки, провокування своєю поведінкою ОСОБА_1 на конфлікт працівники поліції взагалі не перевірили, що, за даних обставин, було б доцільним та необхідних задля встановлення істини.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішеннях від 30 травня 2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії» Європейський суд з прав людини зауважив, що «…при розгляді справи суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Враховуючи, що відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП з підстав відсутності в її діях складу інкримінованого їй складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.173-2 ч.1, 245, 247 ч.1 п.1, 252, 280, 283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко