ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/821/145/21 Справа № 693/1179/20 Головуючий по першій інстанції Шимчик Р.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 Солов`я О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Жашківського районного суду Черкаської області від 25 лютого 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 248896 від 27.11.2020, ОСОБА_1 27.11.2020 о 01 год. 20 хв. у м.Жашківна на а/д Київ-Одеса 149 км, керував автомобілем ВАЗ-2107, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Жашківського районного суду Черкаської області від 25 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Жашківського районного суду Черкаської області від 25 лютого 2021 року та закрити провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Оскаржуване рішення ОСОБА_1 вважає таким, яке прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи і не підтвердженим належними та допустимими доказами, і яка винесена з порушенням вимог ст.33 КУпАП.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.ст.130, 266 КУпАП, обставинам справи викладених у ньому, оскільки у протоколі вказано: Особу встановлено за допомогою «Армору» і не додано витяг до матеріалів справи де є його фото з даними паспорта громадянина України.

Крім того, у протоколі не зазначено жодної з ознак алкогольного сп`яніння, тоді як огляду на стан сп`яніння у матеріалах справи взагалі відсутній та який взагалі не було проведено.

В апеляційній скарзі посилається на те, що документи, що посвідчують осіб свідків поліцейськими не перевірялися, їх особу не встановлено, тобто вони одержані з порушенням закону, а тому суд не міг їх прийняти, тоді як його пояснення відсутні у матеріалах справи та у протоколі про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки захисника ОСОБА_1 - Солов`я О.П. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію захисника ОСОБА_1 Солов`я О.П. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 248896 від 27.11.2020, складеного інспектором СРПП Жашківського ВП УВП ГУНП в Черкаській області Осадчим В.С. про те, що ОСОБА_1 27.11.2020 о 01 год. 20 хв. у м.Жашківна на а/д Київ-Одеса 149 км, керував автомобілем ВАЗ-2107, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 27.11.2020, складеного в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно якого, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на приладі «Драгер»;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.11.2020, згідно якого, у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода;

- пояснень від 27.11.2020, отриманих від свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , згідно яких, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та на приладі «Драгер», та який мав ознаки алкогольного сп`яніння.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.ст.130, 266 КУпАП, обставинам справи викладених у ньому, оскільки у протоколі вказано: Особу встановлено за допомогою «Армору» і не додано витяг до матеріалів справи де є його фото з даними паспорта громадянина України.

Вважаю зазначені доводи апелянта неприйнятними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складається уповноваженою на те посадовою особою, а відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначаються з її слів.

Крім того, чинне законодавство зобов`язує уповноважених осіб підрозділу поліції для вжити всіх можливих заходів для встановлення осіб, які вчинили адміністративні правопорушення , зокрема, шляхом використання баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС.

Неспроможними є доводи ОСОБА_1 про те, що у протоколі не зазначено жодної з ознак алкогольного сп`яніння, оскільки спростовуються змістом самого протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 248896 від 27.11.2020. Тоді як огляду на стан сп`яніння у матеріалах справи взагалі відсутній та який взагалі не було проведено, так як ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. При цьому відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння оформлена поліцейським у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 також посилається на те, що документи, що посвідчують осіб свідків поліцейськими не перевірялися, їх особу не встановлено, тобто вони одержані з порушенням закону, а тому суд не міг їх прийняти, тоді як його пояснення відсутні у матеріалах справи та у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вважаю зазначені доводи апелянта не підлягають до задоволення виходячи із безпосередньо із матеріалів справи, в якій містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 27.11.2020, відомості про яких також зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, із наявних пояснень свідків вбачається, що вони містять всю необхідну інформацію, яка зазначається щодо свідків, як передбачено ст.256 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, неприйнятними є доводи ОСОБА_1 про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи і не підтвердженим належними, та допустимими доказами, і яка винесена з порушенням вимог ст.33 КУпАП, оскільки досліджені докази оцінені з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Жашківського районного суду Черкаської області від 25 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить ОСОБА_1 та його захисник Соловей О.П., - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Жашківського районного суду Черкаської області від 25 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба