Справа № 592/6012/21
Провадження № 3/592/1244/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Шияновська Т.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

10.05.2021 о 19:20 в м. Суми по пров. Гетьманський, в районі буд.7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці запинки та в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судові засідання, які призначалися на 09:00 24.05.2021, 08:30 16.06.2021, 08:30 01.07.2021, 09:00 09.08.2021 та 29.09.2021 ОСОБА_1 , повідомлений про час та місце розгляду справи не з`явився, заперечень щодо протоколу про адміністративне правопорушення не надав, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Відповідно до вимог ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У п. 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (заява № 3236/03) від 03.04.2008, Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Отже, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.

З наданих до суду медичних довідок вбачається, що ОСОБА_1 в період часу з 15.06.2021 01.07.2021 перебував на амбулаторному лікуванні з приводу ГРВІ, гострого трахеобронхіту, з 02.07.2021 по 08.07.2021 на стаціонарному лікуванні щодо поширеного остеохондрозу хребта; 28.09.2021 направлений на консультацію до невропатолога з приводу захворювання судин мозку, а також 28.09.2021 йому видано довідку для одержання путівки на санаторно-курортне лікування.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 обізнаний про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, тому достеменно знав про дане судове провадження, однак, з моменту складення протоколу по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності, а тому, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, за відсутності будь-яких даних на підтвердження об`єктивної неможливості з`явитися в дане судове засідання, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №205350 від 10.05.2021, складеним відповідно до вимог ст. 254, 256 КУпАП (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого цей огляд ОСОБА_1 не проводився (а.с. 2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , згідно з якими вони були присутні під час того, як водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці запинки т/з та у закладі охорони здоров`я (а.с. 3,4);

- відеозаписами подій з нагрудних камер поліцейських та встановленого на службовому автомобілі відеореєстраторі, які безсумнівно підтверджують обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.9);

- розпискою ОСОБА_4 про зобов`язання доставити транспортний засіб ВАЗ до місця стоянки та не допускати ОСОБА_1 до керування (а.с. 5);

- довідкою про надання інформації щодо відсутності фактів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП протягом року та про наявність у нього посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 31.03.2005 (а.с. 7).

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У зв`язку з цим, дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкольного сп`яніння.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст.33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням встановлених обставин справи та відомостей про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що ч.1 ст.130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави судовий у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 454 грн.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя Т.В. Шияновська