КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 361/8411/21 Головуючий у І-й інстанції - Василенко Т.К.
апеляційне провадження № 33/824/5248/2021 Доповідач Заришняк Г.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року Суддя Київського апеляційного суду Заришняк Г.М. при секретарі Діденку А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Прохоренко Юлії Олексіївни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2021 року, якою було закрито провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2021 рокузакрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В постанові судді зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 429652, складеного 23 вересня 2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 висловлювався нецензурною лексикою в бік колишньої співмешканки ОСОБА_1 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

На дану постанову, Прохоренко Ю.О. , діюча в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову про адміністративне правопорушення, якою було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та направити ОСОБА_2 на проходження колекційної програми для осіб, які вчинили домашнє насильство, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Прохоренко Ю.О., діюча в інтересах ОСОБА_1 , підтримала апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Вивчивши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії серії ВАБ № 429652, складеним 17.09.2021 року, ОСОБА_2 26.07.21р. близько 14 год.30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лексикою в бік колишньої співмешканки ОСОБА_1 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством визнається діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя.

За змістом ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Отже, обов`язковими елементами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є умисні дії/бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, або ж за наявності реальної можливості завдання такої шкоди.

З протоколу вбачається, що зазначені дії ОСОБА_2 полягали у тому, що останній висловлювався нецензурною лексикою в бік колишньої співмешканки ОСОБА_1 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, що самі по собі не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що правопорушенням могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, в протоколі не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема не вказано ознаку правопорушення за ст. 173-2 КУпАП - чи завдана, чи могла бути завдана шкода психічному (фізичному) здоров`ю потерпілої, тобто якого саме характеру було спричинено насильство потерпілій, не зазначено, в чому саме полягало насильство психологічного характеру та якими діями ОСОБА_4 воно було вчинено.

За таких обставин, суд позбавлений можливості розглядати протокол по суті, а відтак брати його як доказ вини ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до вищенаведених норм права та позиції ЄСПЛ, викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) ЄСПЛ, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У відповідності до п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, суд прийшов до правильного висновку про те, що викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, матеріали справи не містять даних про скоєння ОСОБА_2 домашнього насилля, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому обґрунтовано закрив провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2021 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрите за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, є законною та обґрунтованою. Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

Підстави для скасування постанови відсутні.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд дійшов помилкового висновку про відсутність об`єктивної сторони проступку на підставі відсутності в протоколі відомостей про можливу завдану шкоду потерпілій, оскільки сам термін «психологічне насильство» означає дії, які загрожують психічному здоров`ю потерпілої, не заслуговують на увагу й спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення, в якому не викладено всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують та не є підставою для скасування постанови суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Прохоренко Юлії Олексіївни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2021 року залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя : Заришняк Г.М.