ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у справі про адміністративне правопорушення

24 вересня 2021 р. м. Марганець

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., при секретарі Котовій Н.С., за участю особи відносно якої розглядається адміністративний матеріал - ОСОБА_1 , захисника Сосєдка В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи що надійшли з відділення поліції № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганця, Дніпропетровської області, громадянина

України, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,-

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

27.06.2021 року о 16.10 год. за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив сварку з сестрою ОСОБА_2 , кричав на неї, висловлювався нецензурною лайкою, здійснював психологічний тиск, чим вчинив домашнє насильство про, що працівниками поліції було складено протокол за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.

В судовому засіданні особі, щодо якої складено адміністративний протокол - ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. ст. 268, 271 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

Потерпілій роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. ст. 269, 271 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинені домашнього насильства відносно сестри ОСОБА_2 не визнав, пояснив, що він його не вчиняв, того дня він прийшов до своєї матері ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 щоб провідати її та виміряти артеріальний тиск. У неї в гостях уже була сестра ОСОБА_2 та племінниці, з якими у нього були неприязні відносини, оскільки племінниці зайняли у нього велику суму грошей і не повертають. В ході розмови між ним та племінницею виник конфлікт, племінниці почали кидатися на нього та битися. Сестра також почала кидатися на нього та виштовхувати з подвір`я. Він же їх не бив, в ході перепалки всі вони між собою розмовляли на підвищених тонах. Потім він пішов додому.

Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що ОСОБА_1 це її брат, який 27.06.2021 року приблизно о16.10 год. прийшов за адресою АДРЕСА_2 та затіяв сварку в ході якої наніс їй декілька ударів руками та ногами по тулубу. На зауваження припинити, не реагував. Її діти вступили в конфлікт. ОСОБА_4 штовхнув її доньку, яка впала на землю. Донька намагалася захищатися. Потім вийшла мати та почала їх розбороняти. Після чого, брат пішов додому. Вона з доньками викликала поліцію, оскільки агресивні дії брата носять систематичний характер. На суворому стягненні не наполягає.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він працює дільничим у Марганецькому відділенні поліції. За викликом через «102» він виїхав на адресу АДРЕСА_2 . Заявниця скаржилася на свого брата, який вчинив конфлікт з нею та її доньками. Він опитав учасників конфлікту, та поїхав на домашню адресу ОСОБА_1 .. Його вдома не було, як вияснилося пізніше він був на пасіці. Тому і протокол було складено наступного дня.

Вислухавши в судовому засіданні особу, щодо якої складено адміністративний протокол, потерпілу, свідка, вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

У відповідність ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція частини першої статті 173-2 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Санкція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується, протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАБ №726954 від 08.07.2021 року; показаннями потерпілої, свідка, допитаних у судовому засіданні, які підтвердили факт скоєння ОСОБА_1 домашнього насильства в сім`ї та письмовими поясненнями самого правопорушника, в яких він не заперечував, що між ним, його сестрою ОСОБА_2 та племінницями виникла словесна перепалка, в ході якої всі вони розмовляли на підвищених тонах.

За результатами розгляду справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП, посилання ОСОБА_1 на те, що він не вчиняв домашнього насильства відносно ОСОБА_2 , суд розцінює як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності так, як вина його підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Відповідно до вимог ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 - у судовому засіданні не встановлено.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 - у судовому засіданні не встановлено.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, всі обставини справи в їх сукупності вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, розмір якого визначено на рівні найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, для розрахунку розміру штрафу по призначеному стягненню суд за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян приймає суму в розмірі 17 гривень.

Такої ж позиції дотримався Верховний Суд України під час винесення постанови від 01 жовтня 2015 року по справі №5-154кс15, що перебувала на розгляді судової палати у кримінальних справах цього суду.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 23,24,33,40-1, ч.1 ст. 173-2, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривен 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 ( чотириста п`ятсот чотири) гривні 00 копійок.

Штраф повинен бути сплачений згідно зі ст.307 КУпАП протягом 15 днів від дня вручення (отримання) постанови за справою про адміністративне правопорушення в установу банку.

Копія платіжного документу подається до суду.

Своєчасно не сплачений штраф буде примусово стягнутий із заробітної плати чи іншого заробітку, пенсії або стипендії відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП в разі несвоєчасного сплачення штрафу і виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП , витрати на облік зазначеного правопорушення. Розмір витрат визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула