Номер справи 220/1733/21
Номер провадження 3/220/768/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції № 1 Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, до адміністративної відповідальності 02.02.2021 р. притягався за ч. 1 ст. 173-2 КпАП, інвалідність не встановлена, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

26.09.2021 року о 20-00 год. ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини, ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону словами образи, погрозах візичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 , такі дії вчинив повторно, протягом року.

27.09.2021 року о 02-00 год. ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини, ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону словами образи, погрозах візичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 , такі дії вчинив повторно, протягом року.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свою вину визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно вчинив правопорушення при зазначених у протоколах обставинах. Щиро розкаявся у скоєному. На фіксації судового процесу не наполягав.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним в письмових поясненнях, зазначила, що її чоловік, вчинив щодо неї психологічне насилля, вона переживала та переживає з приводу цього, такими діями завдана шкода її психологічному здоров`ю.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення потерпілої, дослідивши матеріали адміністративної справи, встановив наступне.

Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення гарантоване ст. 7 КУпАП, за якою ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Визначення «законності» або «згідно із законом» досить широко наведено в практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, в рішенні «Салов проти України» (Salov v. Ukraine) від 27 квітня 2004 р. ЄСПЛ нагадав, що фраза «відповідно до закону» вимагає, щоб оскаржуваний захід мав певне підґрунтя в національному праві.

Крім того, у рішенні по справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine) від 29 червня 2006 р., заява №11901/02, в п. 60 ЄСПЛ зазначено, що «законність розуміють як фундаментальну юридичну категорію, що є критерієм правового життя суспільства і громадян; законність також розглядають як «принцип, метод та режим суворого, неухильного дотримання, виконання норм права всіма учасниками суспільних відносин». У правовій державі законність (правозаконність) є гарантією правомірності застосованого примусу».

Однак концепція «законності» стосується не лише статті 8, але й багатьох інших статей Конвенції. Наприклад, у справі «Кац та інші проти України» (Kats and Others v. Ukraine, заява №29971/04), рішення від 18 грудня 2008 року, ЄСПЛ зазначив, що слово «законний» та словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом», які містяться в пункті 1 статті 5, по суті, відсилають до національного законодавства і встановлюють обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства.

Ще однією вартою уваги справою за статтею 8 Конвенції, в якій йдеться про принцип законності, є «Володимир ОСОБА_4 та Світлана Поліщук проти України» (Vladimir Polishchuk and Svetlana Polishchuk v. Ukraine, заява №12451/04), рішення від 30 вересня 2010 року, в п. 44 якого ЄСПЛ наголосив, що «словосполучення «згідно із законом» у пункті 2 статті 8 Конвенції, по суті, стосується національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм (див. рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine), заява №11901/02, п. 49).

Таким чином, особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із ст. 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті. Частина 1 ст. 173-2 КУпАП такими діями визначає вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України по всім епізодам правопорушень.

Його вина у скоєному адміністративному правопорушенні по епізоду від 26.09.2021 р. повністю доведена та підтверджена матеріалами адміністративної справи, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 840751 від 04.10.2021 року, згідно якого викладені обставини скоєного правопорушення (а.с. 3); заявою потерпілої ОСОБА_2 , в якій вона просить притягнути до адміністративної відповідальності її чоловіка, ОСОБА_1 (а.с. 4); письмовими поясненнями викладеними на окремому аркуші потерпілої, згідно яких вона пояснила, що 26.09.2021 року приблизно о 20-00 год. її чоловік у нетверезому стані за місцем її проживання ображав її грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, виганяв із будинку (а.с. 5), письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, викладеними на окремому аркуші (а.с. 6) та усними поясненнями, наданими суду.

Повторність дій ОСОБА_1 підтверджується доданою до матеріалів справи постановою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 02.02.2021 р., якою ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та віддано адміністративному стягненню у виді штрафу (а.с. 8).

Оцінюючи вказані докази, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 840751 від 04.10.2021 р. складений та підписаний уповноваженою посадовою особою, містить всі необхідні дані та реквізити, передбачені ст. 256 КпАП України, відомості про роз`яснення порушнику його прав та його підпис про ознайомлення з викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення, відомості про потерпілу особу, перелік доказів, доданих до протоколу. Факт ознайомлення порушника зі своїми правами підтверджується також і його підписом у протоколі про адміністративне правопорушення, що дає підстави суду обгрунтовано вважати, що посадовою особою під час складання протоколу про адміністративне правопорушення дотримані права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, право на захист забезпечено. До того ж протокол про адміністративне стягнення складено з порушенням строку, визначеного ст. 254 КУпАП, проте вказане не спростовує висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 . Пояснення потерпілої та її заява про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , письмові пояснення по адміністративному провадженню, прийняті уповноваженою особою, міститься відмітка, що зі слів записані вірно. Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КпАП України та правильність кваліфікації його дій за вказаною правовою нормою.

Вина ОСОБА_1 у скоєному адміністративному правопорушенні по епізоду від 27.09.2021 р. повністю доведена та підтверджена матеріалами адміністративної справи, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 840752 від 04.10.2021 року, згідно якого викладені обставини скоєного правопорушення (а.с. 13); заявою потерпілої ОСОБА_2 , в якій вона просить притягнути до адміністративної відповідальності її чоловіка, ОСОБА_1 (а.с. 5); письмовими поясненнями потерпілої, викладеними на окремому аркуші, згідно яких вона пояснила, що 27.09.2021 року приблизно о 02-00 год. її чоловік у нетверезому стані за місцем її проживання ображав її грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, позбавляв майна, вказані дії викликали в неї побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе (а.с. 16), письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, викладеними на окремому аркуші (а.с. 17) та усними поясненнями, наданими суду.

Повторність дій ОСОБА_1 підтверджується доданою до матеріалів справи постановою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 02.02.2021 р., якою ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та віддано адміністративному стягненню у виді штрафу (а.с. 18).

Оцінюючи вказані докази, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 840752 від 04.10.2021 р. складений та підписаний уповноваженою посадовою особою, містить всі необхідні дані та реквізити, передбачені ст. 256 КпАП України, відомості про роз`яснення порушнику його прав та його підпис про ознайомлення з викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення, відомості про потерпілу особу, перелік доказів, доданих до протоколу. Факт ознайомлення порушника зі своїми правами підтверджується також і його підписом у протоколі про адміністративне правопорушення, що дає підстави суду обгрунтовано вважати, що посадовою особою під час складання протоколу про адміністративне правопорушення дотримані права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, право на захист забезпечено. До того ж протокол про адміністративне стягнення складено з порушенням строку, визначеного ст. 254 КУпАП, проте вказане не спростовує висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 . Пояснення потерпілої та її заява про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , письмові пояснення по адміністративному провадженню, прийняті уповноваженою особою, міститься відмітка, що зі слів записані вірно. Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КпАП України та правильність кваліфікації його дій за вказаною правовою нормою.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, а саме, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне із порушень, передбачених частиною 1 ст. 173-2 КпАП України.

Вирішуючи питання про накладення стягнення на ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив декілька адміністративних правопорушень, при призначенні йому покарання суд застосовує положення ст. 36 КУпАП.

Щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити ОСОБА_1 , то, враховуючи особу правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, інвалідність не встановлена, має на утриманні малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дані щодо характеристики порушника за місцем проживання не надані; враховуючи ступінь його вини у скоєному ним адміністративному правопорушенні, яка доведена матеріалами справи, а також враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, яким є визнання своєї вини порушником у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, та наявність обтяжуючої покарання обставини - вчинення правопорушення (по епізоду від 27.09.2021 р.) у стані алкогольного сп`яніння, а таку обставину суд визнає обтяжуючою відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 35 КУпАП, оскільки, виходячи з характеру скоєного правопорушення та пояснень сторін, знаходження ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння сприяло вчиненню правопорушення, суд вважає, що для виправлення порушника та попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень необхідно піддати його адміністративному стягненню у межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу по кожному з епізодів правопорушень, застосувавши положення ст. 36 КУпАП. Суд вважає, що вказане покарання таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню порушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень, буде відповідати принципам законності та справедливості.

Крім того, згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, ч. 1 ст.173-2 КпАП України суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП НОМЕР_1 , визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КпАП України за кожним епізодом та піддати адміністративному стягненню:

- по епізоду від 26.09.2021 р. у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

- по епізоду від 27.09.2021 р. у виді штрафу у розмірі двадцяти двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 374 грн..

Остаточно на підставі ст. 36 КУпАП визначити ОСОБА_1 покарання у виді штрафу в розмірі двадцяти двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 374 (триста сімдесят чотири) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП НОМЕР_1 , на користь держави на розрахунковий рахунок UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) -02895834, судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя О.А. Дурач