Провадження № 3/127/4655/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 122-4 та 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 27.05.2021 о 03.21 год. по вул. Пирогова, 45 в м. Вінниці ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Ford, д.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду, а саме дорожній знак 4.7 («Об`їзд перешкоди з правого боку»). Після цього, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), зник з місця пригоди.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнав та суду пояснив, що він за кермом автомобіля не перебував. Зокрема був у закладі, де з товаришами вживав спиртні напої, тому подзвонив до дядька, щоб той перегнав машину до Собору, якому та належить. Дядько не зміг приїхати, натомість приїхав інший водій. По дорозі вони зачепили дорожній знак, але він сказав, щоб вони їхали до Собору і наступного дня він мав вирішувати усі питання щодо пошкодження автомобіля.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 27.05.2021 до Собору приїхав автомобіль Ford. За кермом зазначеного автомобіля був незнайомий йому хлопець, а ОСОБА_3 сидів на пасажирському сидінні. Через декілька годин приїхали працівники поліції та повідомили про ДТП і викликали ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 його племінник. В кінці травня, точну дату він не пам`ятає, до нього вночі зателефонував ОСОБА_3 і попросив перегнати автомобіль, оскільки він ( ОСОБА_1 ) був напідпитку. Оскільки він також був напідпитку, він відмовився їхати до ОСОБА_6 , однак пообіцяв знайти водія. Він намагався викликати таксі з водієм, однак йому це не вдалось, тому він зателефонував до іншого водія, який і перегнав машину. Про обставини, за який автомобіль перегнали до Собору, йому стало відомо в подальшому від ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що дату він не пам`ятає, в кінці травня поточного року, біля 1-ї год. ночі до нього зателефонував його товариш ОСОБА_8 та попросив перегнати автомобіль ОСОБА_6 , оскільки той був п`яний. Він погодився і поїхав до ОСОБА_6 в район ринку Урожай. По дорозі їх підрізав автомобіль (марку та номер він не пам`ятає), тому намагаючись уникнути їх зіткнення він різко мотнув кермом і зачепив дорожній знак. Він хотів зупинитись та викликати поліцію, але ОСОБА_3 сказав, що автомобіль потрібно перегнати до Собору, а зранку він ( ОСОБА_1 ) усі питання вирішить.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , думку захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Огородника В.В. дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

З диспозиції статті 124 КпАП випливає, що відповідальність за даною нормою настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Слід звернути увагу, що дана норма є бланкетною.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху (далі ПДР). Зі змісту пункту 12.1 ПДР випливає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

До протоколу про адміністративне правопорушення надана схема ДТП, на якій зафіксоване місце розташування дорожнього знаку, з яким відбулось зіткнення. Крім цього, у зазначеній схемі ДТП зафіксовані виявлені у автомобіля марки Ford пошкодження. Також до протоколу про адміністративне правопорушення наданий рапорт інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Ткаченка В., зі змісту якого випливає, що за результатами проведених пошукових заходів встановлене місце знаходження автомобіля марки Ford, який здійснив зіткнення з дорожнім знаком. Також із зазначеного рапорту випливає, що водієм зазначеного автомобіля виявився ОСОБА_1 .

З наданих суду матеріалів випливає, що протоколи про адміністративне правопорушення були складені 27.05.2021 о 05.42 год. З метою підтвердження або спростування тверджень ОСОБА_1 щодо того, що він не перебував за кермом зазначеного вище автомобіля на час ДТП, суд витребував відеозаписи, які були здійснені під час оформлення адміністративних матеріалів. Відомості, що містяться на оглянутих в судовому засіданні відеозаписах узгоджуються з твердженням ОСОБА_1 , що він на час ДТП зазначеним вище транспортним засобом не керував.

Під час допиту в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 підтвердив твердження ОСОБА_1 , що він попросив ОСОБА_7 перегнати автомобіль до Собору, оскільки він також перебував напідпитку і сам сісти за кермо на прохання ОСОБА_1 не міг. Зазначені показання ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_7 узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_2 .

Оцінюючи зазначені показання ОСОБА_1 та свідків, які допитані за клопотанням захисника Садового Д.В., суд вважає за доцільне зауважити таке.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у пункті 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України (далі ВСУ) № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (далі Постанова № 14), суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення ПДР.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Окрім наведеного, суд вважає за доцільне звернути увагу, що у прецедентній практиці Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), звертає увагу, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначено, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Не заперечуючи причетність автомобіля марки Ford до зіткнення з дорожнім знаком, ОСОБА_1 заперечував факт здійснення керування зазначеним автомобілем на час ДТП. Суд вище вже зауважував, що з оглянутого в судовому засіданні відеозапису випливає, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 заперечував факт здійснення керування зазначеним транспортним засобом. Об`єктивні дані, які б свідчили про те, яким чином був встановлений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом на час ДТП, суду не надані. Натомість надана суду сукупність доказів свідчить, що на час ДТП автомобілем марки Ford керував ОСОБА_7 .

Отже, аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд вважає, що належними, достатніми до допустимими доказами факт здійснення ОСОБА_1 керування 27.05.2021 о 03.21 год. по вул. Пирогова, 45 в м. Вінниці ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Ford, д.н. НОМЕР_1 , не знайшов свого підтвердження. Натомість з наданих суду доказів випливає, що на час ДТП зазначеним автомобілем керував ОСОБА_7 .

З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджено винуватість ОСОБА_1 у недотриманні приписів пункту 12.1 ПДР. Тому суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі необхідно закрити. Натомість суд, оцінюючи надані суду докази у їх сукупності, дійшов до переконання, що в судовому засіданні підтверджений факт керування зазначеним вище автомобілем на час ДТП ОСОБА_7 . У зазначеному провадженні суд позбавлений можливості надати правову оцінку діяння ОСОБА_7 , оскільки відносно нього відповідний протокол про адміністративне правопорушення складений не був.

Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КпАП, суд враховує таке.

Зі змісту статті 122-4 КпАП випливає, що адміністративна відповідальність за зазначеною нормою настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Притягнення до адміністративної відповідальності за зазначеною правовою нормою є похідним від притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 КпАП. Як суд зазначив вище, у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт здійснення ОСОБА_1 керування зазначеним вище транспортним засобом на час ДТП. Натомість, як встановлено судом, таке керування здійснював ОСОБА_7 . Отже, суд вважає, що правові підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 122-4 КпАП, відсутні, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі необхідно закрити.

Разом з тим, суд вважає за доцільне зауважити, що статтями 278, 279 КпАП суд уповноважений здійснювати розгляд справи в межах наданих суду матеріалів, а отже, суд не уповноважений на надання правової оцінки діяння ОСОБА_7 . При цьому, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення згідно з приписами статті 245 КпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Саме тому суд вважає за доцільне належним чином копії матеріалів справи направити до Управління патрульної поліції у Вінницькій області для вирішення питання щодо наявності правових підстав для притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 124 та 122-4 КпАП.

Керуючись статтями 122-4, 124, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 122-4 та 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Належним чином завірені копії матеріалів справи направити до Управління патрульної поліції у Вінницькій області для вирішення питання щодо доцільності ініціювання притягнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 122-4 та 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: