Номер провадження: 33/813/969/21
Номер справи місцевого суду: 523/7451/21
Головуючий у першій інстанції Алін С.С.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Судді Цюри Т.В.,

За участю секретаря судового засідання Лопотан В.І.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 25 травня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 25 травня 2021 року за вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави, у розмірі 51 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 454 грн. в дохід держави.

Відповідно до оскаржуваної постанови суду, ОСОБА_1 , 28.03.2021 року приблизно о 15 год. 00 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку в ході якої висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим скоїв дрібне хуліганство.

За цим фактом, співробітниками Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області у відношенні ОСОБА_1 16.04.2021 року складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 574518 за ст.173 КУпАП України.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить суд визнати поважною причину пропуску та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м.Одеси від 25 травня 2021 року, скасувати її та прийняти нову постанову, якою відмовити у притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 28.09.2020 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі та клопотання про поновлення строку, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Так, статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст.і 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновляється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, у якому повинні бути викладені обставини, що слугували поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи судом першої інстанції відносно ОСОБА_1 був здійснений за його відсутності. Копію оскаржуваної постанови суду, ОСОБА_1 отримав лише 18.06.2021 року (а.с. 21), тобто після спливу строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції.

Отже, зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані поважними, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Частиною 7 ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст.173 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, а саме за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173КУпАП полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22 грудня 2006 року, при розгляді адміністративних та кримінальних справ про хуліганство необхідно встановити всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясувати чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Суддею зазначені вимоги закону при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 виконані в повному обсязі.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 574518 від 16.04.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , 28.03.2021 року приблизно о 15 год. 00 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку в ході якої висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим скоїв дрібне хуліганство (а.с.1);

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується (а.с. 2, 5);

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що надані до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 6,7,8).

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 встановленою постановою судді Суворовського районного суду м.Одеси від 25 травня 2021 року та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, кваліфікація його дій вчинення дрібного хуліганства є вірною.

Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що складання адміністративного протоколу відносно нього ґрунтується лише на показах самого ОСОБА_2 , які поліцією не були перевірені є необґрунтованими, з огляду на те, що як вже було встановлено висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 574518 від 16.04.2021 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що надані до протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевказане, безпідставними є і твердження апелянта ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять письмових його пояснень з приводу подій, що відбулися 28.03.2021 року, оскільки такі письмові пояснення наявні у матеріалах справи про адміністративне правопорушення (а.с. 8).

Більш того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 574518 від 16.04.2021 року у графі: «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», ОСОБА_1 зазначив, що «Нецензурною бранью в адрес Качура я не выражался. После нанесения мне удара по голове, я применил перцовый газ».

У доводах своєї апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що відносно ОСОБА_2 також 16.04.2021 року був складений протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, згідно матеріалів адміністративної справи, внаслідок конфлікту саме він отримав від гр. ОСОБА_2 рани у області брів тяжким металевим предметом, що підтверджується його заявою від 28.03.2021 року, довідками з лікарняного закладу та складеним протоколом.

З метою перевірки обставин зазначених у апеляційній скарзі та винесення законного та обґрунтованого рішення по справі, 23.07.2021 року апеляційним судом було витребувано з Суворовського районного суду м.Одеси матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (справа №523/7454/21) (а.с. 34).

10.08.2021 року на адресу апеляційного суду надійшла справа №523/7454/21, з якої вбачається, що постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 14.06.2021 року, за вчинення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 грн. 00 коп. в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп. за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів: ГУК в Од.обл./Суворовський р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UА0015759, Код класифікації доходів бюджету - 22030101.

З урахуванням вищевикладеного вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися неприязні стосунки, які вилились у конфлікт, який мав місце 28.03.2021 року, та відносяться до події, викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 574518 від 16.04.2021 року, відносно ОСОБА_1 .

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено.

Істотних порушень суддею місцевого суду норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

За наведеного вбачається, що підстав для скасування постанови Суворовського районного суду м.Одеси від 25 травня 2021 року, якою за вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 30, 33, 36, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м.Одеси від 25 травня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 25 травня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду: Т.В. Цюра