Справа № 761/730/19 Головуючий в суді І інстанції - Пономаренко Н.В.
Провадження № 33/824/8/2021 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 16 січня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 16 січня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 16 січня 2019 року та ухвалити нову постанову, якою визнати протиправними дії інспекторів Управління патрульної поліції у м. Києві Національної поліції України щодо складання протоколу серії ЕАВ №819310 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 . Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ №819310 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху складену відносно ОСОБА_1 , як власника автомобіля «Деу Ланос».

Окрім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявили клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 16 січня 2019 року.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначають, що 20 січня 2020 року ОСОБА_1 дізналась, що до неї позивається ФОП ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу у справі №369/10424/19, яка розглядається Києво-Святошинським районним судом Київської області. 11 березня 2020 року представник за нотаріальною довіреністю ОСОБА_2 ознайомившись з матеріалами справи виявив, що 16 січня 2019 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва розглянув адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП та виніс оскаржувану постанову. Разом з тим, ОСОБА_1 не було відомо про час та місце розгляду даної постанови, а у матеріалах справи відсутні фактичні дані про належне повідомлення останньої про час та місце проведення судового засідання та докази отримання вказаного повідомлення. Також відсутні докази отримання оскаржуваної постанови ОСОБА_1 22 березня 2020 року ОСОБА_1 ознайомилась з постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 16 січня 2019 року. Однак, з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року в Україні запроваджено карантин, який продовжено до 24 квітня 2020 року через спалах коронавірусу. Рада суддів України 11 березня 2020 року звернулася з листом до громадян, які є учасниками судових процесів, з проханням утриматися від участі в судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників сторін, і яке є на сайті Судової влади України.

На підставі наведеного, оскільки апеляційна скарга подана під час дії карантину (до офіційного рішення про його завершення) строк на оскарження з дня проголошення вступної та резолютивної частини постанови підлягає поновленню, як такий, що пропущений з поважних, незалежних від апелянта причин.

Так, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, що стверджується розпискою про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення (а.с. 73) ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв про поважність причин неявки до суду не направила.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті.

У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності ,так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»).

А тому, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, апеляційний суд прийшов до висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання, апеляційний суд приходить до наступного.

За змістом ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором.

Строк на оскарження постанови, винесеної суддею у справі про адміністративне правопорушення, може бути поновлений апелянту тільки у разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами є лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 була ознайомлена зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №343798 від 26 грудня 2018 року та повідомлена про направлення вказаного протоколу для розгляду в Шевченківський районний суд міста Києва, про що наявний особистий підпис ОСОБА_1 (а.с.1).

З рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження /рішення "Пономарьов проти України" та інші/.

Враховуючи викладене, вважаю, що ОСОБА_1 було відомо про направлення для розгляду до Шевченківського районного суду міста Києва протоколу про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, однак вона не цікавилась станом відомого їй судового провадження.

Крім того, в матеріалах справи міститься телефонограма про повідомлення ОСОБА_1 про час та день судового засідання (а.с. 7). Тобто, судом першої інстанції вживалися заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та день судового засідання.

Як вбачається з матеріалів провадження, оскаржувана постанова винесена суддею Шевченківського районного суду міста Києва 16 січня 2019 року.

Також, відповідно до наявного в матеріалах провадження супровідного листа (а.с.10), 18.01.2019 на адресу ОСОБА_1 направлено копію постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 16.01.2019.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду Каргіна Л.М. зазначає, що про існування оскаржуваної постанови її представник за нотаріальною довіреністю ОСОБА_2 дізнався 11 березня 2020 року. 22 березня 2020 року ОСОБА_1 ознайомилась з оскаржуваною постановою. Разом з тим, апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представник подали 22 червня 2020 року.

Будь-яких обґрунтованих мотивів подання апеляційної скарги через значний проміжок часу з моменту ознайомлення з матеріалами справи, які би давали підстави для визнання поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 та її представник у поданому клопотанні не навели.

Посилання ОСОБА_1 та її представника на неможливість подачі апеляційної скарги через карантинні обмеження не можуть бути взятими до уваги за відсутності відповідних даних про те, що у вказаному суді діяли обмеження, які б унеможливлювали подати апеляційну скаргу.

Відтак у клопотанні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не наведено будь-яких поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 січня 2019 року та не зазначено обставин, які б завадили подати апеляційну скаргу на постанову судді у передбачений законом строк.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП у разі відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 січня 2019 року підлягає поверненню у зв`язку з відмовою у поновленні строку на апеляційне оскарження.

Також слід зазначити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно подати апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, із зазначенням поважності причин пропуску цього строку.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 16 січня 2019 року.

Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко