Справа № 598/1385/21
провадження № 3/598/695/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2021 р. Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Левків А.І., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №4 (м.Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст.173-2 КУпроАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 20 серпня 2021 року приблизно о 17 год. 50 хв. ОСОБА_1 , за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 а саме висловлювався в її сторону нецензурною лайкою та словесно погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

У відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина друга ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Враховуючи викладене, в справах про адміністративні правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ч.2 ст.251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, в якості доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення ОСОБА_2 ..

По суті єдиним доказом на підтвердження скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується, є покази потерпілої, яка зазначає, що в них в суді проводиться розгляд справи про поділ майна.

В своїх поясненнях ОСОБА_1 вказує, що не ображав потерпілу, а лише хотів з`ясувати чому вона не прийшла в суд на розгляд справи.

Разом з тим, в ході судового засідання не здобуто інших доказів об`єктивного характеру, які б спростовували письмові пояснення ОСОБА_3 та підтверджували б скоєння ним вищевказаного адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідивши надані матеріали, враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, вважаю, що в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КпАП України, слід відмовити, а справу провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст.173-2, п.1 ч.1 ст.247, ст.284, ст.294 КпАП України,-

постановив:

В притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КпАП України відмовити, а дану справу провадженням закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дана постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.І. Левків