Провадження № 3/522/9243/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., розглянувши у присутності захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Забунова І.С., адміністративні матеріали, що надійшли з Полку управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

27.06.2021 року о 05 год. 30 хв. в м. Одеса, Французький бульвар, 53/8а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW X5», д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився на портативний відеореєстратор №1489, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання призначене на 11.08.2021 року ОСОБА_1 з`явився, свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав. Підтвердив, що він 27.06.2021 року близько 05 год. 30 хв. дійсно керував транспортним засобом «BMW X5», д/н НОМЕР_1 , та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не вживав алкоголь. Зазначив, що він професійно займається спортом, тому взагалі не вживає алкоголь. Крім того, працівники поліції не пояснили йому причину зупинки, не запропонували проїхати в медичний заклад та не відсторонили від керування. Зауважив, що після складання протоколу самостійно направився в медичний заклад та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, який показав негативний результат. При цьому вказав, що він не одразу поїхав проходити медичний огляд, а поїхав до лікаря робити укол, оскільки напередодні отримав травму. Просив справу стосовно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В наступне судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 адвокат Забунов І.С., який просив справу стосовно його підзахисного про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутність в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судовий розгляд 29.09.2021 року в суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Крім того, інформація про дату, час та місце розгляду справи перебуває у відкритому доступі на офіційному сайті суду, а відтак останній мав цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими йому процесуальними правами.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, знав, що розгляд справи стосовно нього відбудеться в Приморському районному суді м. Одеси, оскільки з`являвся до суду в попереднє судове засідання, однак в наступне судове засідання не з`явився, тому суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді та спроба уникнути відповідальності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Суд, вислухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Норма ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння також передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залучення свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 018479 від 27.06.2021 року, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника та свідка, оглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з системного аналізу положень ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Повноваження працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також іншими спеціальними нормативно-правовими актами.

За змістом ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності.

Так, чинним законодавством передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду регулює Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція).

Інструкція розділяє ознаки алкогольного сп`яніння.

Так Інструкцією передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаки сп`яніння поліцейськими мають виявлятися під час спілкування з водієм, виходячи з його поведінки.

В своїх доводах, адвокат Забунов І.С. зазначив, що працівники поліції безпідставно зупинили ОСОБА_1 , не роз`яснивши йому причину зупинки, потім не було запропоновано ОСОБА_1 доставити його до медичного закладу для проведення огляду, його не відсторонили від керування транспортним засобом. Крім того, стосовно відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, то захисник вважає, що самими працівниками поліції не було дотримано встановленого порядку проведення такого огляду, а відтак не можна стверджувати про наявність в діях ОСОБА_1 ознак такого правопорушення. В подальшому, ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зробивши це впродовж двох годин з моменту повідомлення йому працівниками поліції про наявність у нього ознак сп`яніння. Відповідно до висновку №000901 від 27.06.2021 року у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 018479 від 27.06.2021 року, моментом встановлення підстав для огляду особи на стан алкогольного сп`яніння є 05 год. 30 хв. 27.06.2021 року. Як вбачається з Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000901, він був складений о 08 год. 20 хв. 27.06.2021 року.

Таким чином, враховуючи, що підстави для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння були встановлені працівниками поліції 27.06.2021 року о 05 год. 30 хв., а Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000901 був складений 27.06.2021 року о 08 год. 20 хв., що перевищує передбачений законодавством двогодинний проміжок часу для проходження такого огляду, тому суд такий висновок до уваги не приймає.

Крім того, огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Як зазначив в судовому засіданні ОСОБА_1 , після складання протоколу, він самостійно поїхав до медичного закладу та самостійно пройшов огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Враховуюче вищезазначене, Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000901 від 27.06.2021 року вважається недійсним.

Стосовно посилання захисника щодо відсутності пропозиції ОСОБА_1 з боку працівників поліції проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно оглянутого в судовому засіданні за участі ОСОБА_1 відеозапису, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу «Драгер», від чого той відмовився. Після цього, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад для проходження вказаного огляду, однак той відповів, що самостійно це зробить. Працівники поліції попередили про передбачену законодавством адміністративну відповідальність за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте ОСОБА_1 все одно не погодився проїхати із працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання сторони захисту на відсутність факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом на момент зупинення його працівниками поліції, суд до уваги не приймає, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення йому ставиться у провину не керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а відмова водія, який керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушено вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим суд вбачає в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, саме за порушення п. 2.5 ПДР.

Також, в судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що працівники поліції чинили на нього тиск, незаконно зупинили та не пояснили причину зупинки, при цьому суду жодних доказів, що ОСОБА_1 оскаржив дії останніх в адміністративному порядку до суду надано не було.

Вина ОСОБА_1 саме у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується відеозаписами на DVD-R диску «ALERUS», на яких зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі.

Факт керування транспортним засобом «BMW X5», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 підтвердив в судовому засідання, крім того, це підтвердив допитаний судом свідок ОСОБА_2 .

В судовому засіданні був допитаний в якості свідка гр. ОСОБА_2 , який надав покази по справі, та був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивих показань, та за відмову від дачі показів, під присягою засвідчив суду, що був свідком при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 . Пояснив, що товаришує з ОСОБА_1 з дитинства. 27.06.2021року ближче до ранку вони сиділи в автомобілі на парковці біля закладу «Глечик». До цього були в клубі, однак алкоголь та наркотиків не вживали, оскільки займаються спортом. На Французькому бульварі їх без причини зупинили працівники поліції. ОСОБА_1 був за кермом, а ОСОБА_2 сидів на пасажирському сидінні, позаду сиділи його племінниця та хлопець із дівчиною. Працівник поліції дістав із карману «Драгер» та запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від чого останній відмовився, так як не довіряв працівнику поліції. Крім того, між ними відбулась розмова на підвищених тонах. Тому ОСОБА_1 вирішив, що краще самостійно проїде в медичний заклад. Після того як працівники поліції склали протокол, ОСОБА_1 його висадив та поїхав проходити медичний огляд.

Суд враховує надані пояснення свідка, однак зазначає, що вони не спростовують факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер» або в медичному закладі, а навпаки підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмову від проходження такого огляду.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 018479 від 27.06.2021 року, встановлено, що 27.06.2021 року о 05 год. 30 хв. в м. Одеса, Французький бульвар, 53/8а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW X5», д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився на портативний відеореєстратор №1489, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом був переглянутий відеозапис на DVD-R диску «ALERUS» з місця події з нагрудних камер працівників поліції, який долучено до матеріалів справи, з якого вбачається, що працівниками поліції при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 вцілому дотримано вимог чинного законодавства щодо порядку проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння та зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер» або в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При накладенні адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Як вбачається з протоколу у ОСОБА_1 не було вилучено посвідчення водія, однак він показав його працівникам поліції у мобільному додатку «Дія», що вказує на те, що він має право керувати транспортними засобами.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, яке в свою чергу є безальтернативним.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 гривні.

Докази про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в матеріалах справи відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 7, 8, 9, 24, 33, 34, 130, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 (нуль) копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси І.В. Циб