1Справа № 335/8853/21 3/335/2137/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Мартинишина П.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Запоріжжя матеріали справи, що надійшли з Управління боротьби з фінансовими злочинами ГУ ДФС у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Розівки Приазовського району Запорізької області, громадянки України, офіційно не працюючої, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 41 від 12.08.2021 року, ОСОБА_1 , як офіційно не працевлаштована, вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме: здійснювала зберігання та реалізацію рідини для електронних цигарок без довідки про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру місць зберігання та ліцензії на право роздрібної торгівлі, рідинами для електронних цигарок, які передбачені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (із змінами та доповненнями), а також здійснювала підприємницьку діяльність пов`язану зі зберіганням та реалізацією рідини для електронних цигарок без державної реєстрації в якості суб`єкта підприємницької діяльності, що передбачено статтями 58, 128 Господарського кодексу України. Вказана діяльність здійснюється з червня 2021 року.

21.09.2021 року від ОСОБА_1 на адресу суду надійшли письмові пояснення та заперечення по справі, в яких вона зазначає, що провадження по справі підлягає закриттю за відсутності в її діях події і складу адміністративного правопорушення. Так, ОСОБА_1 зазначає, що 12.08.2021 року в приміщенні торгового центру «Україна», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 147, старшим оперуповноваженим з ОВС ВПЗ СОТАГ УБФЗ ГУДФС в Запорізькій області Голубенко О.С., відносно неї, складено протокол про адміністративне правопорушення за № 41 від 12.08.2021 року за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Однак такі дії працівника державної фіскальної служби ОСОБА_2 вона вважає незаконними, надуманими, такими, що не відповідають дійсним обставинам, що відбулись, а сам протокол № 41 від 12.08.2021 року про притягнення її до адміністративної відповідальності таким, що складений з численними порушеннями з наступних підстав.

Зі змісту ч. 1 ст. 164 КУпАП випливає, що до адміністративної відповідальності можна притягнути лише за умисно вчинене правопорушення. Умисними є правопорушеннями, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки та бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 (в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії та дозвільних документів) може бути лише суб`єкт господарювання.

Крім того, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три рази і більше разів, а також отримання від здійснення зазначеного виду діяльності дохід. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Насамперед саме слово «Діяльність» означає систематичні дії членів суспільства, їхніх об`єднань, спрямовані на досягнення певного результату. Змістом цих дій є виготовлення та реалізація продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, а метою задоволення суспільних потреб у відповідних благах, які повинні мати цінову визначеність, тобто функціонувати як товар.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбутися у відповідності до встановленого законом порядку.

Щодо події, яка відбувалася 12.08.2021 року, ОСОБА_1 зазначила, що приблизно о 15 годині 30 хвилин, вона знаходилась в приміщенні ТЦ «Україна», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 147, де завітала до давньої знайомої ОСОБА_3 , яка працює на першому поверсі торгового закладу на посаді реалізатора тютюнових виробів та електронних цигарок. Торгівельне місце знаходиться біля сходин, зліва, справа, попереду розташовані інші торговельні зали.

Приблизно о 15 годині 50 хвилин, того ж дня, спілкуючись з ОСОБА_3 , остання попрохала її побути біля її робочого місця, поспостерігати за грошима, які знаходились у касі та за товаром який був розміщений на прилавку торговельної точки та сказала, що через 10-20 хвилин повернеться. Місце реалізатора ОСОБА_1 не займала, а тільки знаходилась поруч біля торгового місця.

Після цього, приблизно через 5 хвилин, до торговельного прилавку тютюнових виробів підійшли 3-4 чоловіка, які представились працівниками фіскальної служби в м. Запоріжжя, пояснили що будуть вилучати товар безакцизного маркування, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 попрохала їх зачекати реалізатора ОСОБА_3 та стала їй телефонувати, але не дочекавшись ОСОБА_3 , останні стали оглядати тютюновий товар, задавати їй запитання, на що вона відповідала, що відношення до розташованого товару не має. Перебуваючи в розгубленому стані, ОСОБА_1 знову почала телефонувати ОСОБА_3 , на що остання відповідала, що через 10 хвилин повернеться і все владнає.

Також, ОСОБА_1 зазначає, що на момент огляду і вилучення тютюнового товару та електронних цигарок працівниками фіскальної служби, вона знаходилась поруч з торгівельним прилавком тютюнових виробів. Продаж електронних цигарок вона взагалі не займалась, більш того особисто ні кому не продавала, підприємницьку діяльність не здійснювала, але працівники фіскальної служби в особі оперуповноваженого ОСОБА_2 , на її зауваження не звернули уваги.

Знаходячись в безпорадному стані, оскільки вона юридично не обізнана, ОСОБА_1 вимагала від працівників фіскальної служби, викликати їй адвоката для надання юридичної допомоги та можливо щоб адвокат роз`яснив останнім, що вона ніякого відношення до торговельного прилавку з продажу тютюнових виробів не має. Але на її вимогу оперуповноважений ОСОБА_2 знову не звернув уваги, та в подальшому надав їй протокол про вчинення адміністративного правопорушення та протокол огляду і наказав їй підписати, не роз`ясняючи її прав та обов`язків. Також надав їй аркуш в якому вона зафіксувала свою позицію.

ОСОБА_1 звертає увагу суду, що вона не є суб`єктом підприємницької діяльності, не займається реалізацією тютюнових виробів, договір оренди приміщення з ТЦ «Україна» не укладала, а тому жодного відношення до адміністративного правопорушення вона не має.

Крім того, жодних доказів реалізації вищезазначеного товару у працівників фіскальної служби в особі оперуповноваженого ОСОБА_2 до матеріалів справи не долучено.

Про особу реалізатора тютюнових виробів та електронних цигарок Алину, ОСОБА_1 пояснює, що з нею, вона познайомилась в спортивному клубі, обмінялись мобільними телефонами та стали товаришувати. Прізвище та місце проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_1 невідомо, є тільки контакти мобільного телефону.

ОСОБА_1 вважає, що 12.08.2021 року відносно неї працівник фіскальної служби в особі оперуповноваженого ОСОБА_2 склав безпідставно адміністративний протокол про нібито вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, якого вона не скоювала.

Крім цього, ОСОБА_1 вважає, що наданий до суду протокол № 41 про притягнення її адміністративної відповідальності складений з численними порушеннями, так як до матеріалів не долучені пояснення свідків, понятих та/або їх взагалі не опитано. Відсутні докази вчинення адміністративного правопорушення. При оформленні матеріалів допущені порушення інших вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, вимог, передбачених ст. 256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Також в протоколі не відображена повна інформація осіб понятих, а саме не вказано контактні номера телефону для виклику їх до суду. Зазначені ОСОБА_1 пояснення в протоколі були записані, як вона вказує, під тиском з боку працівника фіскальної служби. У протоколі не вказана суть порушення та не наведено чіткий перелік протиправних дій.

Окрім того, в протоколі не зазначено чітке місце вилучення тютюнового товару, а лише вказана адреса де складався протокол про адміністративне правопорушення. В протоколі про адміністративне правопорушення № 41 та в протоколі огляду зазначена різна дата складання.

Оскільки звернутися за кваліфікованою юридичною допомогою ОСОБА_1 з працівників фіскальної служби ніхто не запропонував на той час, а навпаки проігнорували її закону вимогу, ОСОБА_1 вважає, що таким чином були порушені її права на захист.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Мартинишин П.В. підтримав доводи, викладені в клопотанні, просив провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а вилучене майно повернути до місця торгівельного об`єкту торгового центру «Україна», де було здійснено вилучення товарно-матеріальних цінностей, згідно протоколу огляду за адресою: АДРЕСА_2 .

Вислухавши захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка є джерелом права в Україні, кожному гарантовано право на справедливий суд. За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішенні спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті-6 закріплюють гарантії особам при її обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

У п. 82 рішення Європейського суду з прав людини від 06.07.1976 року у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» сформульовані три самостійні критерії для визначення поняття «кримінальне обвинувачення»: перший критерій національного права, другий критерій коло осіб на, яких поширюється закон, і характеру правопорушення, та третій критерій критерій мети та тяжкості покарання (у залежності від тяжкості визначених законом санкцій та обмежень). Якщо хоча б один із критеріїв може бути застосований у будь-якій справі, то скоєне правопорушення слід розглядати за кримінально-правовим аспектом. У даній справі, з огляду на норму ч. 1 ст. 164 КУпАП, диспозиція якої поширюється на широке коло осіб, які можуть порушувати порядок провадження господарської діяльності, а санкція цієї статті має достатньо суворі види стягнень у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої. На думку суду, це свідчить про те, що санкція вищевказаного закону має каральний і стримуючий характер.

З урахуванням викладеного, слід вважати, що адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП за своїм змістом і санкціями по двом вищевказаним критеріям відноситься до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення даної категорії суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи у вчиненні проступку поза розумним сумнівом, що є характерним для справ з «кримінальним обвинуваченням».

Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (про це зазначено у п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України», у п. 161 рішення ЄСПЛ від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

У даній справі протокол про адміністративне правопорушення з вищевказаними додатками до нього не може бути визнаний єдиним належним доказом у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали б жодних сумнівів у суду з цього приводу. На думку суду, фактичних відомостей викладених у цьому документі недостатньо для визнання винуватою зазначеної особи у порушенні порядку провадження господарської діяльності, оскільки вищевикладені висновки суду формують «розумний сумнів» у доведеності зазначеної обставини.

Частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди)

Диспозиція ст. 164 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які не є законами про адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Враховуючи банкетний характер диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення обов`язково має містити посилання на норму спеціального нормативного акту, за порушення якої настає відповідальність за зазначеною статтею.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито об`єктивну сторону, суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, тобто не визначено в чому саме, в яких діях полягало порушення ОСОБА_1 конкретних правил щодо провадження господарської діяльності, без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону (в тому числі, визначених ГКУ, ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», тощо).

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно з ст. 3 ГК України, господарська діяльність це діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, є підприємництвом, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями).

За приписами ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У постанові Пленуму ВСУ від 25.04.2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, що і становить суть господарської діяльності.

Проте, з досліджених матеріалів доданих до протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що до протоколу не додано будь-яких належних і достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, яка систематично, на свій власний ризик здійснюючи реалізацію товарів з метою отримання прибутку займалася підприємницькою, господарською діяльністю (тобто не підтверджено факту провадження господарської діяльності), а саме такі дії передбачає об`єктивна сторона адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Відповідно до ст. 62 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

В даному випадку, за наслідками розгляду матеріалів стосовно ОСОБА_1 наявність такого сумніву дійсно має місце.

Крім того, суб`єктом правопорушення можуть бути фізичні і юридичні особи, які є суб`єктами господарської діяльності і здійснюють її з порушенням встановлених вимог. Суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Враховуючи вищезазначене, суду не надано жодних доказів про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Тобто в діях ОСОБА_1 відсутня обов`язкова ознака складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП суб`єкт адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За таких обставин, з урахуванням відсутності об`єктивної сторони та суб`єкту складу адміністративного правопорушення, суд вважає що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Дана обставина сама по собі виключає наявність у діях останньої події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Згідно зі ст. 265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у ст.ст. 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому КМ України за погодженням із ДСА України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Враховуючи закриття провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, вилучені речі, перелік яких зазначений в протоколі огляду і додатку до протоколу огляду - підлягають поверненню останній.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене майно, згідно протоколу огляду за адресою: АДРЕСА_2 , та додатку до протоколу огляду від 12.08.2021 року, а саме:

- пластикові ємкості з рідиною для електронних цигарок «Crazy Juice», об`ємом 120 мл., у кількості 12 шт.;

- пластикові ємкості з рідиною для електронних цигарок «Srmurns Salt», об`ємом 30 мл., у кількості 3 шт.;

- пластикові ємкості з рідиною для електронних цигарок «Frozens Salt», об`ємом 30 мл., у кількості 2 шт.;

- пластикові ємкості з рідиною для електронних цигарок «Webber», об`ємом 60 мл., у кількості 18 шт.;

- пластикові ємкості з рідиною для електронних цигарок «Webber», об`ємом 30 мл., у кількості 18 шт.;

- пластикові ємкості з рідиною для електронних цигарок «Crazy Juice», об`ємом 30 мл., у кількості 32 шт.;

- пластикові ємкості з рідиною для електронних цигарок «Zloy», об`ємом 60 мл., у кількості 15 шт.;

- пластикові ємкості з рідиною для електронних цигарок «HitSalt», об`ємом 10 мл., у кількості 10 шт.;

- пластикові ємкості з рідиною для електронних цигарок «Bzzzz», об`ємом 100 мл., у кількості 11 шт.;

- пластикові ємкості з рідиною для електронних цигарок «Chill», об`ємом 50 мл., у кількості 19 шт.;

- пластикову ємкість з рідиною для електронних цигарок «MangoMan», об`ємом 60 мл., у кількості 1 шт.;

- пластикові ємкості з рідиною для електронних цигарок «Mono», об`ємом 60 мл., у кількості 2 шт.;

- пластикову ємкість з рідиною для електронних цигарок «Witkand Wirr», об`ємом 30 мл., у кількості 1 шт.;

- пластикову ємкість з рідиною для електронних цигарок «Frog From Fog», об`ємом 60 мл., у кількості 1 шт.;

- пластикові ємкості з рідиною для електронних цигарок «Pharmacid», об`ємом 30 мл., у кількості 3 шт.;

- пластикову ємкість з рідиною для електронних цигарок «Booster calt», об`ємом 10 мл., у кількості 1 шт.;

- пластикову ємкість з рідиною для електронних цигарок «Nicotine Calt», об`ємом 10 мл., у кількості 1 шт.;

- пластикову ємкість з рідиною для електронних цигарок «Natura», об`ємом 30 мл., у кількості 1 шт.;

- підсилювачі міцності у кількості 3 шт.;

- пластикові ємкості з рідиною для електронних цигарок «Ionia», об`ємом 59 мл., у кількості 15 шт.;

- пластикові ємкості з рідиною для електронних цигарок «Baseeliavio», об`ємом 100 мл., у кількості 9 шт.;

- скляну ємкість з рідиною для електронних цигарок «Тока», об`ємом 30 мл., у кількості 1 шт.;

- пластикові ємкості з рідиною для електронних цигарок «Dekand», об`ємом 10 мл., у кількості 20 шт.;

- електронні цигарки «HAD», у кількості 3 шт.;

- електронні цигарки «Octolae», у кількості 23 шт.;

- електронні цигарки «Izi», у кількості 18 шт.;

- електронну цигаркуа «Oac Tank», «More», «Ornate», «Ijoy», у кількості по 1 шт;

- насадки для електронних цигарок у кількості 17 шт., у 6-ти картонних коробок марки «VitaBon»;

- електронну цигарку у кількості 1 шт. упаковану в чорну картонну коробку;

- електронну цигарку у кількості 1 шт. упаковану в чорну картонну коробку марки «Voopoo»;

- електронну цигарку у кількості 1 шт. чорного кольору без упаковки;

- насадки для електронних цигарок у кількості 2 шт. марки «Freecool»;

- пластикові ємкості з рідиною для електронних цигарок у кількості 5 шт. які частково заповнені.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.О. Макаров