Справа № 740/1369/21
Провадження 3/740/621/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Гагаріної Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Філоненко О.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині матеріали, які надійшли із Управління Держпраці у Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої АДРЕСА_1 , фізичної особи підприємця,

за ч.3 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , будучи фізичною особою підприємцем, за місцем здійснення господарської діяльності за адресою АДРЕСА_2 допустила порушення ч.1 ст.21, ч.1,3 ст.24 КЗпП України. В ході проведення контрольного заходу щодо використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин ФОП ОСОБА_1 13.01.2021 о 10 год. 30 хв. було виявлено, що за адресою м.Ніжин вул.Незалежності, 56 «Автомийка» виконували трудову функцію авто мийника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ОСОБА_4 надав на ім`я начальника Управління у Чернігівській області ОСОБА_5 письмове пояснення щодо своїх трудових відносин з ФОП ОСОБА_1 , що він дав згоду ОСОБА_6 , яка працює адміністратором у ФОП ОСОБА_1 , працювати безкоштовно 13.01.2021 у приміщенні «Автомийка» по вул.Незалежності, 56. ОСОБА_3 надав на ім`я начальника Управління у Чернігівській області Глущенка М.П. письмове пояснення щодо своїх трудових відносин з ФОП ОСОБА_1 , що він дав згоду ОСОБА_6 , яка працює адміністратором у ФОП ОСОБА_1 , працювати безкоштовно 13.01.2021 у приміщенні «Автомийка» по вул.Незалежності, 56.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, зазначила, що з викладеним в протоколі не згодна. Не заперечила, що володіє «Автомийка» за адресою АДРЕСА_2 . Спочатку суду повідомила, що 20.01.2021 ці працівники працювали на мийці перший день, з ними можливо був укладений цивільно-правовий договір, потім зазначила, що мала намір здати автомийку в оренду, для цього шукала орендаторів і особи, які перебували на автомийці, мали намір взяти її в аренду, а тому випробували обладнання. 20.01.2021 автомийка не була здана в оренду. ОСОБА_7 працювала на мийці адміністратором. Чому особи написали, що працюють безкоштовно, їй невідомо.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона працює у ФОП ОСОБА_1 вже 8 років, з нею укладений трудовий договір. 12.01.2021 їй повідомили, що прийдуть чоловіки, які хочуть взяти автомийку в оренду. На робочому місці її не було, по її поверненню в автомийку, вже була перевірка інспекції праці. Чому ці чоловіки дали такі пояснення інспекції праці їй незрозуміло.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до статті 21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у ст. 626 ЦК України, згідно з якою договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Заперечення ОСОБА_1 про те, що 20.01.2021 працівники працювали перший день і з ним були укладені цивільно-правові договори не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, як і не знайшли свого підтвердження доводи, що вказані особи мили свої автомобілі з метою перевірки робочого стану обладнання, оскільки хотіли взяти автомийку в субаренду і суд їх оцінює критично, оскільки вказане повністю спростовуються встановленими судом фактичними обставинами справи, а саме актом перевірки від 20.01.2021 №25-02-015/0029, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копією свідоцтва платника єдиного податку ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , фотоматеріалами.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на навдене суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 КУпАП, а саме: фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.3 ст.41 КУпАП у виді штрафу в межах санкції даної статті.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» 454 грн. судового збору підлягають стягненню із ОСОБА_1 в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 252; 280; 283; 284 КУпАП, суд -

постановив:

Притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.41 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору на користь держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст.308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.О.Гагаріна