Справа № 459/2809/21 Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 33/811/1890/21 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу захисника Швеця Д.Ю. на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 03 грудня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 03.12.2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто зі ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 гривні.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 , 29.08.2021 року, о 08:11 год., на вул. Львівська, 50 у м. Червонограді Львівської області, керувала автомобілем «Nissan Leaf» н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

На дану постанову захисник Швець Д.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити. При цьому апелянт зазначає, що судом першої інстанції справа розглянута не повно та не об`єктивно, зокрема те, що ОСОБА_1 змушена була здійснювати керування автомобілем, оскільки перебувала в стані крайньої необхідності з причин того, що існувала загроза її життю та здоров`ю з боку її колишнього чоловіка, який погрожував їй фізичною розправою, не мала можливості викликати допомогу, бо мала розряджений телефон та подія мала місце зранку в дощовий день неділі, жодної особи щоб покликати на допомогу не було.

На апеляційний розгляд ОСОБА_1 та захисник Швець Д.Ю. не прибули та причини неявки не повідомили, хоча про час та місце справи були повідомлені належним чином телефонограмою від 23.12.2021 року, а отже їхня неявка у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи № 459/2809/21, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ОБ №125262 від 29.08.2021 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 29.08.2021 року (а.с.3), результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу Драгер, яким встановлено в організмі ОСОБА_1 на рівні 0.30 проміле, де проставлений підпис ОСОБА_1 (а.с.2), направленням ОСОБА_1 до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння, яким встановлено факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння (а.с.4), відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано процедуру огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, після не згоди з пройденим оглядом відмовилася від огляду на стан сп`яніння в медичному закладі (а.с.15).

Огляд ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння проведено з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року, на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі після незгоди з результатом огляду проведеного на місці зупинки транспортного засобу.

Згідно зі ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не перебувала в стані крайньої необхідності, при цьому правильно враховано докази в матеріалах справи, зокрема постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 16.09.2021 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, пояснення свідка ОСОБА_2 та долучені до матеріалів справи відеозаписи.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно правил ст.36 КУпАП та в межах строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника Швеця Д.Ю., апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 03 грудня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Швеця Д.Ю. без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.