Справа № 152/821/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 вересня 2021 року м. Шаргород

Справа №152/821/21

Провадження №3/152/409/21

Суддя Шаргородського районного суду

Вінницької області Славінська Н. Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

захисника особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності, адвоката Країла С.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шаргород Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не є особою з інвалідністю, не є пенсіонером, паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

- за ч.1 ст.130 КпАП України,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №455444 від 21.06.2021 року, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме в тому, що 21.06.2021 року о 18 годині в м. Шаргород на вул. Героїв Майдану, з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя), керував транспортним засобом «SKODA OCTAVІA» з номерним знаком НОМЕР_3 , при цьому від проходження медичного огляду у КНП «Шаргородська міська лікарня» з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився, а також, дослівно до протоколу: «вчинив дії по ухиленню від проходження, а саме: відмовився надати біологічне середовище сеча», чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В суді 09.07.2021 року ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення від 21.06.2021 року, не визнав, пояснив, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки йому з незрозумілих причин було запропоновано поліцейським проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння в Шаргородській МЛ, від чого він не відмовився і поїхав слідом за поліцейським своїм власним автомобілем до лікарні, де лікар провів огляд, а також запропонував здати біологічний зразок сечі, який він не міг здати з огляду на те, що у приміщенні, де здійснювався огляд, були присутні, крім лікаря, двоє поліцейських, медсестра і в присутності такої кількості осіб він не зміг дати зразок сечі, бо природно, соромився. Будь-яких інших зразків біологічного середовища, зокрема, зразків слини, змиву з поверхні губ, шкіри обличчя і рук, або крові лікар у нього не брав. Написати про ці обставини пояснення йому запропоновано не було, так як вже тільки після складання протоколу поліцейський роз`яснив йому права, тому він відмовився підписати протокол. Оскільки викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини суперечать дійсним обставинам справи, він бажає, аби його захист у подальшому судовому розгляді справи здійснював професійний адвокат, так як вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Адвокат Країло С.В., що діє на підставі ордера серії ВН №115850 (а.с.18) вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В суді 29.09.2021 року адвокат Країло С.В. пояснив, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак, наведене не відповідає дійсності з огляду на наступне.

Так, під час судового розгляду справи судом оглянуто три відеозаписи, які мають певне відношення до обставин, зазначених в протоколі. Самі по собі відеозаписи не свідчать про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки з них та з протоколу або інших матеріалів справи не можна встановити, на який технічний пристрій вони були записані.

Якщо навіть ці відеозаписи і були вчинені з нагрудної камери поліцейського, вважає, що вони так само не можуть бути належними доказами.

Так, згідно зі ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього ж Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Пункт 3.5. розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 року за №100 встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Адвокат Країло С.В. вважає, що якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Тривалість продемонстрованих в суді трьох відеозаписів, які приєднані поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення, складає по декілька хвилин кожний, а наявність трьох записів уже свідчить про переривання запису, повної інформації (з моменту зупинки транспортного засобу і до закінчення оформлення адміністративного правопорушення) такий запис не містить, як і не містить відомостей про те, які ознаки і якого сп`яніння виявлені поліцейським у ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу та де пропонується пройти огляд.

Також, поліцейський після зупинки транспортного засобу не повідомив ОСОБА_1 про проведення зйомки, що адвокат Країло С.В. вважає порушенням вимог діючого законодавства з боку працівників поліції, про що наявний висновок Верховного Суду у постанові від 17 липня 2019 року у справі №524/832/17.

Щодо проходження самого огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, адвокат Країло С.В. звертає увагу суду на те, що зазначення наявності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння у направленні його до медичного закладу, не знайшло свого підтвердження під час медичного огляду, про що свідчить акт огляду, складений черговим лікарем.

За вказаних обставин вважає, що підстав для направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проведення огляду не було, а дії працівників поліції вважає такими, що підпадають під ознаки зловживання своїми правами.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він від огляду на стан сп`яніння не відмовлявся. Він не бажав здавати для дослідження біологічний матеріал сечу, оскільки зі слів лікаря зрозумів, що цю дію йому треба вчинити в присутності лікаря, двох поліцейських, одна з яких була особою жіночої статі.

Пропозицій щодо здачі інших видів біологічного середовища ОСОБА_1 не було.

Вказані обставини адвокат Країло С.В. вважає порушенням прав та законних інтересів ОСОБА_1 .

З третього відео вбачається, що протокол відносно ОСОБА_1 працівником поліції уже був складений, а ОСОБА_1 відмовився його підписувати, оскільки не був згодний з його суттю, оскільки не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, тим більше, що огляд був проведений лікарем, ним були вчиненні дії, спрямовані на огляд особи, проте, він не побажав здавати сечу в присутності осіб іншої статі, що, на думку захисника, виключає склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене захисник адвокат Країло С.В. вважає, що обставини, які викладені в протоколі, не є дійсними та не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 немає, а суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, тому вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, допитавши в судовому засіданні 09.07.2021 року ОСОБА_1 , вислухавши захисника адвоката Країла С.В., дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, допитавши свідка, суд прийшов до наступного висновку.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами п.2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України за №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів… Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування…

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

На підтвердження вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №455444 від 21.06.2021 року (а.с.1), довідку ВП №2 Жмеринського РВП (а.с.3); висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.06.2021 року (а.с.4), акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 21.06.2021 року (а.с.5), витяг з КОЗП (а.с.6), електронний носій DVD-R-диск з трьома відеозаписами (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол від 21.06.2021 року щодо ОСОБА_1 містить відомості передбачені ст.256 КУпАП, підписаний особою, яка його склала, також у ньому зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився підписати протокол та надати пояснення.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є єдиним самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені судом за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і які не викликають сумнівів у суду.

Частина 2 ст.251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, до протоколу додано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.06.2021 року (а.с.4), в якому зазначено дату та точний час огляду ОСОБА_1 21.06.2021 року о 18.50 годині (пункт 7 висновку); ким оглянуто особу лікарем ОСОБА_2 (п.8 висновку); назву закладу охорони здоров`я Шаргородська міська лікарня (п.9 висновку); висновок огляду: ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на наркотичне сп`яніння (підпункт 1 пункту 10 висновку).

Пунктами 15, 16 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 передбачено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду.

Отже, у такому висновку викладаються результати медичного огляду, а не встановлюється факт відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

У висновку №71 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеному КНП «Шаргородська міська лікарня» 21.06.2021 року, у п.10 «Висновок огляду» зазначено саме, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду.

Водночас, із копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №71 від 21.06.2021 року, що витребувано судом за клопотанням адвоката Країла С.В., вбачається, що лікарем все ж таки проводився огляд ОСОБА_1 (а.с.25).

Вказана обставина підтверджена у судовому засіданні також оглянутим відеозаписом фіксування поліцейським правопорушення, з якого вбачається, що лікар ОСОБА_2 провів огляд ОСОБА_1 за згодою останнього, та в присутності щонайменше двох поліцейських, одного з яких чітко видно на відеозаписі і він повідомив лікарю про необхідність проведення огляду саме на стан наркотичного сп`яніння, а також іншим поліцейським, якого не видно на відеозаписі, але саме ним здійснюється фіксування.

В акті зазначено, що при огляді лікарем ОСОБА_1 зовнішніх ушкоджень не виявлено (п.9 акту); поведінка адекватна (п.10); орієнтований у місці, у часі, у власній особистості, в свідомості (п.11); мовна здатність не порушена (п.12); стан шкірних покривів, слизових оболонок, слинотеча відсутні, іктеричні (почервонілі) склери очей, дихання не змінене, як і пульс та артеріальний тиск, зіниці не змінені (п.13); рухова сфера: міміка звичайна, хода не змінена, стійкий у позі Ромберга, точні рухи не порушені, тремтіння повік, язика, пальців рук не має (п.14); заперечує вживання алкоголю чи наркотичних речовин (п.16); відсутній запах алкоголю з порожнини рота (п.17).

У п.18 акту, у якому мало б бути зазначено використання технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі (відповідно до встановленого рівня), час обстеження, назва спеціального технічного засобу, за наявності його номер, дата остаточної повірки, результат обстеження, зазначено, що особа відмовилася від проходження огляду, як і через 20 хвилин також відмовився від огляду.

У п.19 акту зазначено, будь-які інші прояви та симптоми у ОСОБА_1 не спостерігаються, а у п.20 акту, де лікар мав би вказати висновок та діагноз за результатами огляду, зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на наркотичне сп`яніння, тоді як пункти 21-24 акту, які саме стосуються лабораторної діагностики, яка вимагається при огляді на встановлення стану наркотичного сп`яніння, не заповнені, зокрема, не вбачається, який саме вид лабораторного дослідження пропонувався ОСОБА_1 , не вбачається, що останньому роз`яснено порядок проведення лабораторного дослідження та порядок відібрання біологічного середовища для дослідження.

Також, у акті не заповнений лікарем п.25 «Заключний діагноз (за результатами огляду та тестів)», який мав би бути заповнений, оскільки є підставою для висновку від 21.06.2021 року.

До того ж, з проаналізованого судом акту вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведений лікарем саме до того часу, коли ОСОБА_1 не бажав надати для дослідження біологічне середовище, тому не зрозуміло, з яких причин у п.25 акту не зазначені результати вже проведеного огляду, із посиланням на те, що запропоновані методи лабораторного дослідження біологічного середовища не проведені, тоді як результати огляду, що зазначені в п.п.9-17 акту не свідчать про наявність ознак наркотичного сп`яніння, які зазначені поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення та у направленні на огляд водія (а.с.24).

До того ж, суд зауважує, що ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають тим, які зазначені у направленні поліцейським ОСОБА_1 на огляд, оскільки в направленні зазначено такі ознаки як звужені зіниці, підвищена жвавість ходи, почервоніння обличчя, а в протоколі порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук.

Допитаний у судовому засіданні за клопотанням адвоката Країла С.В. в якості свідка лікар Шаргородської МЛ ОСОБА_2 пояснив, що при огляді ОСОБА_1 не виявив будь-яких ознак як алкогольного, так і наркотичного сп`яніння. На проведення огляду ОСОБА_1 погодився добровільно. Виявлені ним іктеричні склери означають почервоніння склер очей, але не є ознакою наркотичного сп`яніння. Після проведеного огляду зовнішніх клінічних ознак ним було запропоновано ОСОБА_1 надати біологічний матеріал (сечу) для проведення лабораторної діагностики за допомогою мультитесту (експрестесту), але ОСОБА_1 не бажав надавати біологічний матеріал, причину йому не повідомляв. Він роз`яснив ОСОБА_1 , що зразок сечі йому слід зібрати у вбиральні в присутності поліцейського у придбану за власні кошти пробірку, оскільки лікарня не забезпечена безкоштовними пробірками, а також роз`яснив, що інших видів тестів на встановлення стану наркотичного сп`яніння у лікарні немає, тільки лабораторна діагностика сечі, а він не проходив навчання щодо відібрання зразків крові, слини, змивів із поверхні губ, шкірного покриву обличчя та рук.

Крім того, свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що при складанні акту №71 від 21.06.2021 року ним допущено помилку і не заповнено п.п.21-25 акту, а також помилково зазначено, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду, оскільки останній на огляд погодився, а лише не надав для дослідження біологічний матеріал (сечу), тому вважає, що у акті та в висновку, що складений на його підставі, слід було зазначити саме результати вже проведеного огляду та про відмову ОСОБА_1 надати біологічний матеріал (сечу) на лабораторне дослідження.

При цьому, судом продемонстровано відеозапис, який долучався поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення, при огляді якого не встановлено, що лікарем проводилося роз`яснення ОСОБА_1 порядку надання зразка біологічного матеріалу для дослідження, а також на відеозапису не зафіксовано ні обставин складання акту, ні обставин складання висновку від 21.06.2021 року щодо ОСОБА_1 .

Таким чином, зазначений висновок КНП «Шаргородська МЛ» №71 від 21.06.2021 року не містить результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, що дає суду підстави стверджувати про те, що він на момент медичного огляду не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Водночас цей же висновок не містить результатів огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, а фіксує факт його відмови від проходження медичного огляду, а саме: у графі «Висновок огляду» зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, що суперечить вищенаведеним вимогам Інструкції, тобто є недійсним.

Згідно з пунктом 22 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Пунктами 12, 13 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 не було запропоновано здати інший, окрім сечі, біологічний матеріал для проведення дослідження на стан наркотичного сп`яніння, заважаючи на те, що у присутності лікаря та двох поліцейських він не здав сечу на дослідження.

Зазначені обставини вказують на істотне порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, передбаченої ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Таким чином, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд встановив, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, суперечать іншим доказам, що наявні у матеріалах справи, тому в такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП.

Також, суд вважає за необхідне проаналізувати адміністративне законодавство у порівнянні з сукупністю досліджених доказів.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини третьої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Так, ч.ч.1-3 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» встановлено, що 1. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту. Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Цьому обов`язку кореспондується встановлене статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» право водія знати про причини зупинки.

Проте, всупереч цим приписам Закону, у справі не має даних про причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Так, поліцейським до протоколу приєднано електронний носій диск із трьома відеозаписами, при цьому з першого відеозапису вбачається, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу про те, що вважає за необхідне перевірити законність перебування транспортного засобу під керуванням останнього, який має іноземний номерний знак, на території України, а після перевірки документів, наданих ОСОБА_1 , робить повідомлення, що останній керує транспортним засобом, будучи не пристебнутим ременем безпеки.

При огляді в судовому засіданні всіх трьох відеозаписів було встановлено, що при зупинці транспортного засобу, а також у приміщенні лікарні ОСОБА_1 поліцейським не було роз`яснено, що причиною зупинки транспортного засобу є підозра, що він керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та які ознаки наркотичного сп`яніння вбачає поліцейський у ОСОБА_1 .

Відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення таких ознак наркотичного сп`яніння як: порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців , почервоніння обличчя, не узгоджуються із матеріалами відеозапису, який приєднаний до матеріалів справи, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 таких ознак не мав, координація його рухів, наявність тремтіння пальців рук та стан шкіри обличчя поліцейським не перевірялися, оскільки на відеозаписі не зафіксовано такі дії поліцейського, навпаки, вбачається, що під час спілкування з працівником поліції він поводився спокійно, відповідно до ситуації.

Відтак, суд вважає, що працівником поліції зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 було здійснено незаконно, тому усі подальші дії щодо водія ОСОБА_1 , зокрема, направлення для проходження огляду на стан сп`яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення вважати законним також не можна.

Частиною 1 ст.266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст.266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частинами 3-4 ст.266 КУпАП встановлено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Разом з тим, матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 пропонувалося поліцейським пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів (зокрема, тип, марка/модель технічного засобу), від проходження якого він відмовився або висловив незгоду з його результатами, а тому вимогу працівника поліції про проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я законною вважати не можна.

Згідно з пунктом 7 Розділу І Інструкції №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тобто, працівник поліції мав право вимагати проходження огляду в закладі охорони здоров`я лише за умови відмови ОСОБА_1 від проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічних спеціальних засобів або незгоди з його результатами.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», п.161), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій фактів».

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи судом мають бути витлумачені на користь останнього.

Зважаючи на те, що проаналізовані судом вище протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №455444 від 21.06.2021 року, висновок КНП «Шаргородська МЛ» №71 від 21.06.2021 року, акт огляду №71 від 21.06.2021 року, направлення на огляд ОСОБА_1 від 21.06.2021 року суд вважає недопустимими доказами, то суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, свідка, докази, наявні у матеріалах справи, приходжу до висновку, що справа про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною статтею.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247, 283, 284, 290, 294 КпАП України,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: