ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/1121/20 Головуючий суддя І інстанції Сіренко Ю.Ю.
Апеляційне провадження № 33/818/14/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.163-4 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Залеської А.С. на постанову судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 13 квітня 2020 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, працюючу головним бухгалтером ТОВ «ТВП «ТРАНСПРОМСНАБ» (), зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у на користь держави в розмірі 51 грн. 00 коп.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Постановою встановлено, що Головним управлінням ДПС у Харківській області проведена документальна планова перевірка ТОВ «ТВП «ТРАНСПРОМСНАБ» (, податкова адреса: м. Харків, вул. Москалівська, 25), з питань контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства. В ході зазначеної перевірки були встановлені порушення, а саме: при виплаті доходу у вигляді додаткового блага працівникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 занижено податок на доходи фізичних осіб з доходів працівників у формі додаткового блага на загальну суму 2948,66 грн, чим порушенно п. 164.2.17 (г) п. 164.2 ст.164, абз. г.), п.п.168.1.1, п. 168.1, ст.168, п.п.176.2.«а» п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755- VI; при виплаті доходу у вигляді додаткового блага працівникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з урахуванням коригуючого коефіцієнту на загальну суму 16381,43грн, донараховано військового збору у сумі 245,72 грн, чим порушенно п.п.1.2, п.п.1.3, п.п.1.4 п. 16і підрозділу 10 розділу XX, пп. 164.217 п. 164.2 ст. 164 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI.

В своїй апеляційній скарзі захисник Залеська А.С. просить судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з порушенням права на захист.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судовий розгляд проведено за відсутності ОСОБА_1 , захисник якої подавала до канцелярії суду першої інстанції клопотання про відкладення судового розгляду на іншу дату у зв`язку із запровадженням в Україні карантину на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 21 І від 11.03.2020 року, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» через спалах у світі короновірусу COVID-I9. Проте, незважаючи на наявність даного клопотання, судом першої інстанції було винесено оскаржувану постанову. При цьому, судом першої інстанції не було враховано тієї обставини, що ОСОБА_1 проживає у м. Дергачі і для неї ускладнено пересування до м. Харкова.

Крім того, захисник Залеська А.С. просить поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 13 квітня 2020 року, оскільки вона не приймала участі під час судового розгляду в суді першої інстанції та копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 лише 12.05.2020 року, у зв`язку з чим вважає, що строк пропущений з поважних причин.

Дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), а також незначний пропуск строку на апеляційне оскарження, клопотання захисника Залеської А.С. про поновлення строку підлягає задоволенню, а строк на подачу апеляційної скарги - поновленню.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення поданої апеляційної скарги захисника Залеської А.С. без задоволення, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні вимоги п. 164.2.17 (г) п. 164.2 ст.164, абз. г.), п.п.168.1.1, п. 168.1, ст.168, п.п.176.2.«а» п.176.2 ст.176, п.п.1.2, п.п.1.3, п.п.1.4 п. 16і підрозділу 10 розділу XX, пп. 164.217 п. 164.2 ст. 164 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП настає у випадку неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність і доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення №41 від 10.02.2020 року та копією акту актом перевірки №131/20-40-05-18-09/39665586 від 20.01.2020 року, а також іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Більше того, факт вчинення адміністративного правопорушення, який ставиться у провину ОСОБА_1 , не спростовується його захисником в своїй апеляційній скарзі (арк.37-38).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, в акті про проведення податкової перевірки перевірки перевірки №131/20-40-05-18-09/39665586 від 20.01.2020 року ввикладені фактичні обставини, на підставі яких було складено протокол про адміністративне правопорушення №41 від 10.02.2020 року.

Щодо доводів захисника про порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки судовий розгляд в суді першої інстанції був проведений без її участі, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення №41 від 10.02.2020 року, ОСОБА_1 під власний підпис була повідомлена про розгляд справи в Червонозаводському районному суді м. Харкова (а.с.1).

При цьому суд апеляційної інстанції керується практикою ЄСПЛ, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України", в якому наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Також , згідно з усталеною практикою Суду, учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

Слід також зазначити, що у відповідності до ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» інформація про кожне судове засідання, оприлюднювалася на офіційному веб-порталі Судової влади України та ОСОБА_1 не була позбавлена об`єктивної можливості дізнатися про дати судових засідань , користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.

Крім того, на стадії судового розгляду в суді першої інстанції ОСОБА_1 укладений договір про надання правової допомоги №142 від 24.03.2020 року з адвокатом Залеською А.С.

Захисником Залеської А.С. двічі подавалися клопотання про відкладення судового розгляду цієї справи в суді першої інстанції у зв`язку із запровадженням на території Україні карантиних заходів (а.с.28 ,32).

Разом з цим, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з наступними змінами та доповненнями); Законом України від 17.03.2020 року № 530-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»; Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 13.03.2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», введеного в дію Указом Президента України від 13.03.2020 № 87 та іншими законами України, не передбачено припинення роботи судів чи органів прокуратури на всій території України на період карантинних заходів.

Апеляційний суд також зазначає, що сторона захисту не була процесуальної можливості приймати участь під час апеляційного розгляду, але надала заяву про розгляд поданої апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 та її захисника, яка є ініціатором апеляційного розгляду.

Таким чином, твердження апелянта про скасування оскаржуваної постанови з тієї підстави, що судовий розгляд в суді першої інстанції проведено без участі ОСОБА_1 , чим було порушено її право на захист, на думку апеляційного суду, є безпідставними та суб`єктивним, оскільки суд першої інстанції відкладав судове засідання у зв`язку з клопотання захисника, але в наступне судове засідання ні ОСОБА_1 , ні її захисник Залеська А.С. не з`явилися, не надавши суду обґрунтованих підстав про неможливість особисто приймати участі під час судового розгляду.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване та вмотивоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, а доводи, зазначені захисником Залеською А.С. не спростовують висновків суду першої інстанції, зазначених в оскаржуваній постанові.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись статтями 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника Залеської А.С. задовольнити, поновивши їй процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 13 квітня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника Залеської А.С. залишити без задоволення, а постанову судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 13 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1ст.163-4 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков