Номер провадження: 33/813/1217/21
Номер справи місцевого суду: 521/5542/21
Головуючий у першій інстанції Крижановський О.В.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Маслова Р.Ю., захисника Попової О.В., представника Одеської митниці Кептене Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської митниці Білобородової Н.О. на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працює водієм фірми «Лидер-И-Плюс», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та на підставі ст.22 КУпАП звільнений від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрито, а вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №1316/50000/20 від 30.12.2020 року речі, грошові кошти постановлено повернути власнику або володільцю чи уповноваженій ними особі, без відшкодування витрат у справі про порушення митних правил.

Обставини справи та вимоги апеляційної скарги

Відповідно до оскарженої постанови суду, 30 грудня 2020 року близько 12 години 25 хвилин в пункт пропуску «Орлівка» митного поста «Ізмаїльський» Одеської митниці Держмитслужби по смузі руху «червоний коридор» прибув вантажний автомобіль марки «IVECO DAILYY50 C№ZCFC50A, який прямував з України (м. Бровари, Київська область) до Болгарії (м. Варна) під керуванням водія фірми «ЛидерИПлюс» ООД), громадянина України ОСОБА_1 , з вантажем «вироби меморіальні, деталі для пам`ятників з габбро (плита)».

Після проведення усного опитування ОСОБА_1 на підставі оцінки та аналізу ризиків, під час спільного з представниками ДПСУ поглибленого догляду даного транспортного засобу та особистих речей водія, в його особистій сумці серед документів було виявлено наявність незадекларованої іноземної валюти в еквіваленті 33 250 Євро.

Виявлена валюта перевищує дозволену до вивезення норму готівки, визначену постановою Національного банку України №3 від 02.01.2019 року, а також підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України відповідно до п.18 постанови Національного банку України №5 від 02.01.2019 року, потребує наявності при переміщенні документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах) на ту суму, що перевищує 10000 Євро, чим громадянин України ОСОБА_1 порушив вимоги ст.8 Закону України «Про валюту та валютні цінності».

Документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах) на ту суму, що перевищує еквівалент 10000 Євро, громадянином України ОСОБА_1 надано не було.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.8 Закону України «Про валюту та валютні операції», чим вчиним порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції представник Одеської митниці Білобородова Н.О. подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити їй строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів з конфіскацією товарів безпосередніх предметів порушення митних правил в сумі 23 250 Євро.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що громадянин України ОСОБА_1 не мав законних підстав на переміщення через митний кордон України іноземної валюти в еквіваленті 23 250 (двадцять три тисячі двісті п`ятдесят) Євро, які перевищують дозволену для переміщення суму, що згідно з офіційним курсом валют Національного банку України станом на 30.12.2020 року становило 805 321,88 гривень.

Документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах) на ту суму, що перевищує еквівалент 10 000 (десять тисяч) Євро, громадянином України ОСОБА_1 надано не було.

Крім того, накладене адміністративне стягнення відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2021 року суперечить санкції, визначеній ст.472 МК України «Недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення», що тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

Представник митниці вважає, що у даному випадку відсутня малозначність діяння, оскільки ОСОБА_1 перевозив кошти, які більш ніж в два рази перевищують дозволений розмір

Також представник митниці зазначила, що статтею 461 МК України не передбачено такого виду адміністративного стягнення як усне зауваження.

Захисник Попова О.В., подала в інтересах ОСОБА_1 заперечення на апеляційну скаргу, в яких просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги представника митниці та залишити оскаржувану постанову без змін.

Зазначила, що суд першої інстанції дійшов правильних та обґрунтованих висновків про наявність підстав для застосування ст.22 КУпАП та закриття справи відносно ОСОБА_1 через малозначність вчиненого діяння.

Позиції учасників апеляційного розгляду

Представник Одеської митниці Кептене Д.А. в судовому засідання підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Захисник Попова О.В. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити постанову суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил та перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі представника митниці, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Порядок провадження у справах про порушення митних правил встановлений розділом ХІХ Митного кодексу України.

Згідно зі ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст.494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом учинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Диспозиція ст.472 МК України передбачає відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Апеляційний суд наголошує, що для наявності в діях особи складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України товари, або транспортні засоби, яка переміщує особа через митний кордон, мають бути комерційного призначення, а саме призначені для зовнішньо-економічної діяльності.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 обіймає посаду водія фірми «Лидер-И-Плюс» ООД (зареєстрована за адресою: Болгарія, м. Варна, вул. Пирот 8-А) та він перевозив з України до Болгарії вантаж, а саме вироби меморіальні, деталі для пам`ятників з габбро.

Вказаний вантаж є товаром комерційного призначення та підлягає обов`язковому декларуванню, в зв`язку з чим ОСОБА_1 обрав «червоний коридор» для проходження митного контролю.

При цьому ОСОБА_1 не є власником товару, а є найманою фізичною особою, яка здійснює переведення вантажу у якості водія.

Грошові кошти в сумі 33 250 Євро були виявлені в особистій сумці ОСОБА_1 та є його особистою власністю, про що в судовому засіданні апеляційного суду не заперечував і представник митниці.

Апеляційний суд звертає увагу, що фізична особа незалежно від віку має право вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу, тобто перетинати державний кордон через «зелений коридор» - канал спрощеного митного контролю.

В свою чергу ОСОБА_1 обрав «червоний коридор» для проходження митного контролю.

Разом з тим, валюта, яка була виявлена у ОСОБА_1 не є товаром комерційного призначення, а є його особистою власністю, а тому апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_1 по перевезенню іноземної валюти в еквіваленті 33 250 Євро не утворюють об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

В свою чергу дії ОСОБА_1 по перевезенню іноземної валюти, яка перевищує в еквіваленті 10000 євро могли підпадати під ознаки порушення митних правил, передбачених ст.471 МК України, у разі якби ОСОБА_1 обрав «зелений коридор» для проходження митного контролю.

Вибір «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під установлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення. Громадяни, які проходять (проїжджають) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації, що не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

В свою чергу, як було встановлено, ОСОБА_1 , як фізична особа обрав «червоний коридор» для проходження митного контролю, а тому його дії і не утворюють і складу правопорушення, передбаченого ст.471 МК України.

Апеляційний суд звертає увагу, що за порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю санкція ст.471 МК України передбачає відповідальність у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Як вже було зазначено апеляційним судом у якості фізичної особи ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України, оскільки виявлені грошові кошти в сумі 33 250 Євро є його особистою власністю і не є товаром комерційного призначення.

Рішенням Другого Сенату Конституційного суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень абзацу другого статті 471 Митного кодексу України від 21 липня 2021 року справа № 3-261/2019(5915/19) визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окремі положення абзацу другого статті 471 Митного кодексу України, а саме «а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів».

Таким чином приписи статті 471 МК України, які встановлювали обов`язкову конфіскацію в будь-якому випадку і в повному обсязі валютних цінностей у сумі, що перевищує еквівалент 10 тисяч євро є неконституційними, а отже у випадку притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.471 МК України єдине стягнення, яке могло бути до нього застосовано є штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

В свою чергу за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення санкція ст.472 МК України встановлює вже більш сувору відповідальність у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості незадекларованих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

Таким чином законодавець диференціював стягнення за порушення митних правил для фізичних осіб, яке є значно меншим ніж стягнення, передбачене санкцією ст.472 МК України для суб`єктів підприємницької діяльності, які здійснюють комерційні міжнародні перевезення.

Оскільки ОСОБА_1 є найманою фізичною особою, яка здійснює переведення у якості водія, а вилучені грошові кошти є його особистою власністю та не є товарами комерційного призначення, апеляційний суді дійшов остаточного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона, правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, чим допустив неповноту судового розгляду, яка виразилась у нез`ясовані обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Пуктом 1) ч.1 ст.531 МК України встановлено, шо підстававою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Відповідно до п.1) ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.2) ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу представника Одеської митниці Білобородової Н.О. частково задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 522, 527, 528, 529, 530 МК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Білобородової Н.О задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 17 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та на підставі ст.22 КУпАП звільнений від адміністративної відповідальності, у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про порушення митних правил за ст.472 МК України відносно ОСОБА_1 на підставі п.1) ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко