Справа № 456/619/21
Провадження № 3/456/536/2021
ПОСТАНОВА
іменем України

12 квітня 2021 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , з участю адвоката Дмитрович Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця АДРЕСА_1 , не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст.172-11 КУпАП,

в с т а н о в и в :
Військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_1 25.01.2021 о 14:00 год. на шикуванні особового складу, при перевірці наявності особового складу, був відсутній, про що командиром 4-го взводу зведеного підрозділу військової частини НОМЕР_1 старшим сержантом ОСОБА_2 , було подано рапорт вх. №40 від 25.01.2021, чим своїми діями військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), тобто правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-11 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, та пояснив, що він був призначений т.в.о. начальника складу КЕС, в тому числі військового містечка № НОМЕР_2 . В його обов`язки входила перевірка вказаного військового містечка. 25.01.2021 до нього передзвонили охоронці з бетонного заводу та сказали, що невідомі особи викрадають метал і він подзвонив до ОСОБА_3 та доповів про вказану подію і той сказав йому виїхати на місце події. Він виїхав і цілий день провів у засідці. 26.01.2021 о 11:40 год. вони впіймали п`ять правопорушників, на яких було складено протоколи. Також зазначив, що о 17:00 25.01.2021 він був присутній на шикуванні.

Командир відділення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні, будучи допитаним судом в якості свідка повідомив, що 25.01.2021 він був в.о. командира взводу № 4, солдат ОСОБА_1 перебував у його підпорядкуванні. В обід на шикуванні він перевіряв особовий склад, солдата ОСОБА_1 не виявив, про що доповів командиру зведеного підрозділу майору ОСОБА_4 , на що той сказав йому телефонувати до нього, ОСОБА_1 не відповідав на дзвінки, після чого він написав рапорт. На наступний день ОСОБА_1 повідомив, що згідно наказу ОСОБА_3 охороняв територію військового містечка. Також зазначив, що ввечері 25.01.2021 на шикуванні ОСОБА_1 також не було.

Адміністративне провадження здійснюється на основі конституційного принципу змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами. Сторони провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Суд сприяє сторонам провадження у забезпеченні явки осіб шляхом здійснення судового виклику.
Викликані в судове засідання свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_5 не прибули, про причини неявки суд не повідомили, зважаючи на закінчення строків притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, судом вирішено провести розгляд справи у їх відсутності, на підставі доказів, що є в матеріалах справи та долучених стороною захисту в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, а відтак дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч.4 ст. 172-11 КУпАП на ч.3 ст. 172-11 КУпАП, виходячи з наступного.

В судовому засіданні, на підставі досліджених доказів, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення № 3 від 08.02.2021 р. /а.с.1-3/; витягу з наказу № 23 від 04.01.2021, згідно якого тимчасово виконуючого обов`язки покладено на командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_5 /а.с.4/, копії акту службового розслідування від 05.02.2021 /а.с. 5-6/; рапорту т.в.о. командира 4 взводу старшого сержанта ОСОБА_6 /а.с.7/ встановлено, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_1 25.01.2021 о 14:00 год. на шикуванні особового складу, при перевірці наявності особового складу, був відсутній, про що командиром 4-го взводу зведеного підрозділу військової частини НОМЕР_1 старшим сержантом ОСОБА_2 , було подано рапорт вх. №40 від 25.01.2021, чим своїми діями військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), тобто правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-11 КУпАП.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП полягає у самовільному залишенні військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб
Кваліфікуючою ознакою ч.4 ст.172-11 КУпАП є вчинення правопорушення в умовах особливого періоду.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Цією ж статтею передбачено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Отже, в даному випадку необхідно виходити з того, що особливий період розпочинається з моменту оголошення мобілізації та охоплює час мобілізації, оскільки воєнного стану в Україні немає.

Так, на підставі Указів Президента України: від 17 березня 2014 року № 303/2014, від 06 травня 2014 року № 454/2014, від 21 липня 2014 року № 607/2014 та від 14 січня 2015 року № 15/2015 в Україні діяла часткова мобілізація з 18 березня 2014 року по 01 травня 2014 року, з 07 травня 2014 року по 20 червня 2014 року, з 24 липня 2014 року по 06 вересня 2014 року та з 20 січня 2015 року по 17 серпня 2015 року відповідно.

Указом Президента України №411/2016 від 26 вересня 2016 року «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15» фактично здійснено демобілізацію останньої черги мобілізованих, оскільки згідно даного Указу у жовтні закінчилося звільнення в запас військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особливий період.

Таким чином, станом на момент вчинення адміністративного правопорушення, а саме 25.01.2021 року, особливий період не діяв.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Суд не бере до уваги доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, зважаючи на той факт, що жодними доказами у справі показання особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні не підтверджено. Так, в судовому засіданні не здобуто доказів про те, що ОСОБА_1 охороняв військове містечко і 25.01.2021 був у засідці та виконував наказ ОСОБА_3 . Натомість в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 25.01.2021 о 14:00 год. на шикуванні особового складу, при перевірці наявності особового складу, був відсутній.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із Законом України «Про судовий збір», розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 454 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

В судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-11 КУпАП, й накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі сімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить1190,00 /одну тисячу сто дев`яносто / грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ грн.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Cуддя В. Л. Бучківська