07 жовтня 2021 р.м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Медяна Ю.В., за участю секретаря судового засідання Подоляк М.В., прокурора Яцковини С.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч. 1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП,
06.09.2021 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло дві справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , для вирішення питання про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 перебуваючи на посаді заступника військового комісара з територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_2 , 04.11.2019 тимчасово виконуючи обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 та СП видав наказ №185 «Про виплату надбавки за особливості проходження військової служби та преміювання військовослужбовців за жовтень 2019", згідно якого він преміював майора ОСОБА_2 за посадою т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 90 відсотків від визначеної суми («догана», наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 31.10.2019 № 559).
Тимчасово виконуючий обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 та СП ОСОБА_1 при винесенні та підписанні наказу № 185 від 04.11.2019 усвідомлюючи, що в нього виник реальний конфлікт інтересів, не вжив заходів щодо його недопущення та не повідомив не пізніше наступного робочого дня (05.11.2019) безпосереднього керівника, чим порушив вимоги пп.1, 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 172-7 КупАП.
04.11.2019 тимчасово виконуючий обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 , видав наказ «Про виплату надбавки за особливості проходження військової служби та преміювання військовослужбовців за жовтень 2019 № 185 від 04.11.2019, згідно якого він преміював майора ОСОБА_2 за посадою т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 90 відсотків від визначеної суми («догана», наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 31.10.2019 № 559). Останній при винесенні та підписанні наказу № 185 від 04.11.2019 усвідомлюючи, що в нього виник реальний конфлікт інтересів, прийняв рішення та вчинив дію, шляхом підписання вище вказаного наказу, чим порушив вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 172-7 КупАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї провини у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень оскільки, на його думку, премія є обов`язковою складовою щомісячного грошового забезпечення військовослужбовця Збройних Сил України, а її розмір не відрізнявся від розміру премій встановлених йому наказами військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 у попередніх місяцях.
Прокурор Яцковина С.А. в судовому засіданні підтримав протоколи про адміністративні правопорушення, суду пояснив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений частинами 1, 2 ст. 172-7 КупАП, тому просив суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, прокурора, суд дійшов висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-6 КУпАП.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 172-7 КУпАП відповідальність настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
Відповідно до ч. 2 ст. 172-7 КУпАП відповідальність настає за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.
Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» закріплено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані:
1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;
2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;
3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;
4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Відповідно до методичних рекомендацій Національного агентства з питань запобігання корупції (НАЗК) № 5 від 02.04.2021 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції», стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів при вирішенні питання щодо наявності приватного інтересу у сфері службових повноважень як складової конфлікту інтересів, слід у кожному випадку враховувати конкретні обставини, відносини та зв`язки особи, обсяг її службових/представницьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення. До ситуацій, що свідчать про наявність приватного інтересу чи зумовлюють його виникнення віднесено прийняття (або участь у прийнятті) рішень особою щодо себе самої, які стосуються оплати праці, відведення земельних ділянок, використання права на депутатське звернення чи депутатський запит у власних інтересах.
Згідно п. 15 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою КМУ від 03.06.2013 №389, військовий комісар зобов`язаний забезпечувати виконання вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.
Судом встановлено, що відповідно до наказу № 137 від 28.10.2019 майора ОСОБА_1 заступника військового комісара з територіальної оброни ІНФОРМАЦІЯ_4 , призначено тимчасово виконуючим обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 , отже відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, а саме є військовою посадовою особою Збройних сил України.
04.11.2019 тимчасово виконуючий обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 видав наказ №185 «Про виплату надбавки за особливості проходження військової служби та преміювання військовослужбовців за жовтень 2019», згідно якого він преміював майора ОСОБА_2 за посадою т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 90 відсотків від визначеної суми («догана», наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 31.10.2019 № №559), при винесенні та підписанні даного наказу, усвідомлюючи, що в нього виник реальний конфлікт інтересів, не вжив заходів щодо його недопущення та не повідомив не пізніше наступного робочого дня (05.11.2019) безпосереднього керівника, а також прийняв рішення та вчинив дію, шляхом підписання вище вказаного наказу.
Отже, ОСОБА_1 , при вирішенні питання щодо встановлення премії самому собі у розмірі 90 відсотків від визначеної суми, з метою запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, повинен був вживати заходів щодо недопущення виникнення потенційного, реального конфлікту інтересів, а також не вчиняти та не приймати рішень в його умовах.
Приватний інтерес ОСОБА_1 обумовлюється тим, що останній, підписуючи вищезазначений наказ, встановлює та надає премію самому собі, та у подальшому особисто отримує кошти.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1ст. 172-7 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а вина доведена матеріалами справи.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених частинами 1, 2 ст. 172-7 КУпАП підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення №378, №379 від 31.08.2021, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 31.08.2021, копією наказу від 28.10.2019 №137 про покладення на майора ОСОБА_1 тимчасове виконання обов`язків військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 , копією наказу № 185 від 04.11.2019 т.в.о військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 про виплату премії за особливості проходження військової служби та преміювання військовослужбовців за жовтень 2019 року.
Крім того, суд критично оцінює покази надані в судову засіданні ОСОБА_1 та розцінює їх як позицію захисту, з метою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.
При обранні виду та міри адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь його вини.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Зважаючи на вказані вище обставини справи, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, передбачений санкцією ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно п. 12 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1, 172-7, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, ст.ст. 1, 28,35 ЗУ «Про запобігання корупції», Законом України «Про судовий збір», суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.
Звільнити ОСОБА_1 , від сплати судового збору, при накладенні адміністративного стягнення на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення через Вінницький міський суд Вінницької області.
Суддя: