Справа № 592/3040/21
Провадження № 3/592/740/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Бичков І. Г. , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка працює секретарем комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 13 ім. Б. Берестовського, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, РНОКПП НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 610560 від 12.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 не виконує батьківські обов`язки щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося в тому, що останній 12.03.2021 року близько 13 години 49 хвилин зробив неправдиве повідомлення на спецлінію 102 та повідомив про те, що у вчителя є граната, хоча насправді вказаний факт не підтвердився, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП (а. п. 1) .

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнала та зазначила про те, що вона виконувала та виконує свої батьківські обов`язки належним чином, не ухиляється та ніколи не ухилялась від їх виконання. Вона просила закрити провадження у справі у на підставі ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні її захисниця адвокат Волобуєва В. Г. підтримала надані покази, вона просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Вона звернула увагу суду на те що, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 610560 від 12.03.2021 року складений не у суворій відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, а також на те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є неповнолітньою дитиною, а є малолітньою дитиною.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 610560 від 12.03.2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, інші матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступного висновку.

Ст. 256 КУпАП визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, в протоколі повинні бути зазначені місце, час і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за нього, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед інших питань вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Цих вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення інспектором ювенальної превенції Сумського РУП ГУНП в Сумській області старшим лейтенантом поліції Полуляховим І. В. дотримано не було.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо необхідних умов життя, навчання та виховання дітей. Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не вказано місце, час і суть правопорушення, зокрема, не вказано, в чому конкретно полягає ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків щодо забезпечення виховання її сина, в яких її діях вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Крім того, інспектор поліції, при вирішені питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони правопорушення, не встановив та не врахував обставини та умови виховання неповнолітнього, інші обставини відносно ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_2 , які впливають на рішення суду. Проте, в матеріалах справи, тобто в протоколі про адміністративне правопорушення та долучених до нього копіях документів, відсутні будь-які відомості про невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 відносно малолітньої дитини саме 12.03.2021 року близько 13 години 49 хвилин, чи перебувала дитина біля навчального закладу в той час, коли навчальний заклад несе відповідальність за збереження життя і здоров`я та поведінку дитини. Також не встановлено, які саме необхідні заходи не забезпечила ОСОБА_1 для виховання свого сина, внаслідок чого з протоколу інспектора поліції неможливо зрозуміти, чи можуть ці дії бути розцінені, як ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. В матеріалах справи взагалі відсутній акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона складу правопорушення це система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону проступку; протиправне діяння (бездіяльність); шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення (рішення ЄСПЛ у справі Аллене де Рібермон проти Франції від 10.02.1995 року, Надточій проти України від 15.05.2008 року) , всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Однак, з наявних у даній справі матеріалів беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП не вбачається.

Жодного порушення батьківських обов`язків, а так само їх невиконання відносно малолітнього ОСОБА_2 з боку матері ОСОБА_1 матеріалами справи не встановлено, доказів цьому не надано. Причинний зв`язок між діями малолітнього сина ОСОБА_2 та ставленням ОСОБА_1 до виконання своїх батьківських обов`язків відсутній, а так само і вина ОСОБА_1 у цьому відсутня.

Крім того, судом було враховано, що відсутні свідки правопорушення щодо невиконання обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_2 , а тому суд не має можливості встановити такі дані в судовому засіданні.

Суд не може взяти до уваги ксерокопію форми вивода (а. п. 2) , ксерокопію акту перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів (а. м. 3) , письмові пояснення ОСОБА_3 (а. п. 4) , письмові пояснення ОСОБА_4 (а. п. 5) , письмові пояснення ОСОБА_5 (а. п. 6) , письмові пояснення ОСОБА_2 (а. п. 7) , письмові пояснення ОСОБА_1 (а. п. 8) , письмові пояснення ОСОБА_6 (а. п. 9) , ксерокопію протоколу огляду місця події від 12.03.2021 року (а. п. 10) , ксерокопію паспорта громадянки України, виданого на ім`я ОСОБА_1 (а. п. 11-14) , ксерокопію свідоцтва про народження ОСОБА_2 (а. п. 15) , оскільки вони не містять жодного доказу на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному права на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У відповідності до вимог п. 3 ст. 6 (Право на справедливий суд) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в п. 61 свого рішення у справі Корнєв і Карпенко проти України зазначив про те, що адміністративне провадження слід вважати по суті кримінальним і таким, що вимагає застосування всіх гарантій ст. 6 Конвенції.

У відповідності до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

При цьому, слід враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати) , який свідчить про порушення компетентною особою ювенальної превенції Сумського РУП ГУНП в Сумській області справи про адміністративне правопорушення, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів) .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з усталеною судовою практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 його рішення від 14.02.2008 року (заява № 16437/04) у справі Кобець проти України (Kobets v. Ukraine) з відсиланням на п. 282 рішення у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey) , згідно яким доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом .

Вважаю, що в протоколі про адміністративне правопорушення не міститься переконливих доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Проаналізувавши надані докази, вважаю, що з матеріалів справи вбачається, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а відтак справа підлягає закриттю.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom) , п. 161, Series A заява № 25) , який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту .

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП, вважаю, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, прихожу до висновку про те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 184, 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя І.Г. Бичков