Номер провадження: 23-з/813/25/21
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Джулай О. Б.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя Джулай О.Б.

перевіривши заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного суду, від 09 квітня 2021 року, за нововиявленими обставинами, -

встановив:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси, від 21 січня 2021 року, ОСОБА_1 , визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

03 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 21 січня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постановою Одеського апеляційного суду, від 09 квітня 2021 року, було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 21 січня 2021 року.

13 квітня 2021 року ОСОБА_1 , направив до Одеського апеляційного суду заяву про перегляд зазначеної постанови за нововиявленими обставинами.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_1 просить застосувати аналогію права, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі Швидка проти України і переглянути постанову Одеського апеляційного суду, від 09 квітня 2021 року.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного суду, від 09 квітня 2021 року, за нововиявленими обставинами, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, а у справах про адміністративні правопорушення - КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Главою 24-1 КУпАП також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.

Іншого порядку перегляду судових рішень у справах про адміністративні правопорушення (в тому числі за нововиявленими обставинами) чинним законодавством не передбачено.

Статтею 459 КПК України, на яку посилається ОСОБА_1 у своїй заяві, дійсно передбачено перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами, але це стосується лише вироків та ухвал, які ухвалені або постановлені у кримінальних провадженнях, а діюча норма КПК України не розповсюджується на судові рішення, ухвалені в порядку КУпАП.

Застосування аналогії права в даному випадку є неприйнятним, оскільки це порушувало б загальні принципи судочинства, зокрема принцип правової визначеності.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року (N 3236/03) у справі "Пономарьов проти України", жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язково рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.

Апеляційний суд також вважає, що посилання ОСОБА_1 на рішення ЄСПЛ в аспекті заявленого ним питання про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами є недоречним, оскільки ця справа стосувалася порушення права заявниці на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, гарантованого ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Однак ні в указаній статті, ні в указаній справі не йдеться про можливість оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення до суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що постанова Одеського апеляційного суду, від 09 квітня 2021 року, не може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами судом апеляційної інстанції.

Оскільки у КУпАП відсутні норми, що регулюють порядок перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень ухвалених в справах про адміністративні правопорушення, заяву ОСОБА_1 необхідно повернути особі, яка її подала.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 294 КУпАП, главою 24-1 КУпАП, суд,-

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного суду, від 09 квітня 2021 року, за нововиявленими обставинами, повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Б. Джулай