Справа № 357/4087/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2021 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І.Д., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

неповнолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, БКСД група М1, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення до адміністративної відповідальності не притягувалась,

за ч. 1 ст. 178 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал з СЮП ВП Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітню ОСОБА_1 за ст. 178 ч. 1 КУПАП, обгрунтоване наступним.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 12 лютого 2021 року серія ГР № 203868 зазначено: «10 лютого 2021 року близько 21 год. біля будинку 25 по вул. Базарна в м. Біла Церква Київської області ОСОБА_1 перебувала в алкогольному сп`янінні, а також була в брудному одязі, чим ображала людську гідність і громадську мораль, вчинивши правопорушення передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП».

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчинені адміністративного правопорушення визнала, розкаялася у вчиненому та підтвердила обставини вчинення правопорушення зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, з наступних підстав.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини",зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КУпАП розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Згідно ст. 15-2 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" забороняється споживання пива (крім безалкогольного), алкогольних та слабоалкогольних напоїв, вин столових: у закладах охорони здоров`я, крім споживання столових вин на території санаторіїв у спеціально відведених місцях; у навчальних та освітньо-виховних закладах; у громадському транспорті (включаючи транспорт міжнародного сполучення), на зупинках транспорту, у підземних переходах; у закладах культури; у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі); у ліфтах і таксофонах; на дитячих майданчиках; на спортивних майданчиках; у приміщеннях органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення, полягає у розпиванні спиртних напоїв у громадських місцях і появі в громадських місцях у п`яному вигляді. Протиправним є розпивання будь-яких спиртних напоїв горілки, коньяку, вин, самогону чи інших алкогольних напоїв домашнього виготовлення. Що стосується розпивання у громадських місцях одеколонів, лосьйонів, політури та інших одурманюючих рідин на спиртовій основі, то такі дії також слід розцінювати як адміністративний проступок. Досягнення стану алкогольного сп`яніння є не обов`язковим, оскільки достатньо одного факту їх розпивання в місцях, спеціально не встановлених для цих цілей. Сутність поняття «розпивання» охоплює не тільки сам факт вживання спиртного напою, але й дії, що передують йому. До того ж не має значення вид ужитого напою, що містив алкогольну складову (це може бути пиво або інший слабоалкогольний напій), які не віднесені до спиртних напоїв та розпивання яких у громадських місцях не заборонено. Не можна притягувати до адміністративної відповідальності тільки за сам факт появи у п`яному вигляді у громадському місці, якщо поведінка особи при цьому є пристойною. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі прямого або непрямого умислу. Суб`єктом правопорушення може бути особа, якій виповнилося 16 років.

Згідно ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується сукупністю наданих суду доказів, а саме матеріалами адміністративної справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 13 КУпАП передбачено, що до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу:

1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого;

2) попередження;

3) догана або сувора догана;

4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, в її діях суд вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення стягнення на особу, яка вчинила правопорушення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 попередження, що буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею в майбутньому інших правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 24-1, 40-1, 178, 283, 284, 294 КУпАП України, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 захід впливу у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі чотириста п`ятдесят чотири грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді може бути подана протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області І.Д. Дубановська