ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1284/21 Справа № 203/1371/21 Суддя у 1-й інстанції - Черваньова Ю. М. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Запорізької митниці Держмитслужби на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2021 року, якою провадження у справі про вчинення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення,

за участю:

представника Запорізької митниці Матченка С.Б.,

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2021 року провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0464/11000/20 від 04 грудня 2020 року 26 листопада 2020 року через Закарпатську митницю Держмитслужби на митну територію України на підставі товаросупровідних документів вантажним автомобілем р/н НОМЕР_1 з Німеччини було переміщено товар «Напівпричіп 3-х вісний для перевезення вантажів марки Schmits S01, бувший у використанні. Рік випуску 2000, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 » вартістю 1000 євро (34215,70 грн. по курсу на 02 грудня 2020 року), який в подальшому згідно ЕЕ № UA110230/2020/02581 від 24 листопада 2020 року 02 грудня 2020 року було доставлено в зону діяльності Дніпровської митниці Держмитслужби. Того ж дня до митного поста «Запоріжжя» ОСОБА_1 згідно договору про надання послуг митого брокера від 27 квітня 2016 року № 14, укладеного з ОСОБА_2 , на вказаний вище товар подала ЕМД, зареєстровану за номером №UA110230/2020/026534, із зазначенням у гр. 31 ЕМД опису - «Напівпричіп платформа трьохвісний для перевезення вантажів марки Schmits модель S01, бувший у використанні - 1 шт. Рік випуску 2000, модельний рік 2000. Дата першої реєстрації 06/06/2000 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , повна маса 35000 кг, вантажопідйомність 27600 кг, виробник «Schmits», Німеччина.

03 грудня 2020 року співробітниками Дніпровської митниці Держмитслужби було проведено огляд, про що складено акт митного огляду та встановлено, що у вантажному відділенні разом з 2ма вантажними місцями, які зазначені у документах, знаходяться розкладний дах для напівпричепу, 2 бокові штори напівпричепу, задні ворота напівпричепу, бокові рейки каркасу та направляючі рейки кріплення бокових штор, інші елементи кріплення, а також передня стінка напівпричепу, серійний номер якої збігається з серійним номером шасі, задекларованого товару, тобто заявлений до митного оформлення товар є напівпричепом тентованим у частково розібраному стані, що не відповідає відомостям, заявленим у гр.31 ЕМД. Також було з`ясовано, що у гр.5 свідоцтва про реєстрацію зазначено, що вказаний транспортний засіб є напівпричепом з тентом на рухомих ребрах жорсткості, що суперечить найменуванню товару, заявленому у гр. 31 ЕМД №UA110230/2020/026534.

Таким чином, на думку митного органу, ОСОБА_1 не заявила за встановленою формою точні та достовірні відомості про найменування напівпричепу з тентом на рухомих ребрах жорсткості у частково розібраному стані, який підлягав обов`язковому декларуванню при переміщенні через митний кордон України, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

В апеляційній скарзі представник митниці просить скасувати постанову судді та прийняти нову про визнання ОСОБА_1 винуватою у порушенні митних правил та накласти на неї стягнення, передбачене санкцією ст. 472 МК України, у виді штрафу в розмірі 108 062,23 грн. з конфіскацією товару «Напівпричіп 3-х вісний для перевезення вантажів марки Schmits, модель S01, бувший у використанні, рік випуску 2000, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 », стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпровської митниці Держмитслужби витрати за зберігання товару на складі митного органу у розмірі 33,75 Євро, починаючи з 28 грудня 2020 року.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує на те, що судом не було надано оцінки акту проведення митного огляду товару від 03 грудня 2020 року та висновку експертного дослідження №3680 від 24 травня 2021 року, якими підтверджується винуватість ОСОБА_1 . Вважає, що суд безпідставно визнав неналежними доказами свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, оскільки міг вимагати від митного органу офіційного їх перекладу, або повернути справу для проведення додаткової перевірки.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 06 липня 2021 року, а апеляційну скаргу представником митниці через електронну пошту було подано 15 липня 2021 року, тобто у визначений МК України та КУпАП строк на апеляційне оскарження. Той факт, що аналогічна апеляційна скарга представника митниці поштою надійшла до суду 20 липня 2021 року, не свідчить про пропущення останнім строку на апеляційне оскарження, а тому відповідні заперечення ОСОБА_1 не заслуговують на увагу.

Відповідно до чинного законодавства питання щодо адміністративної відповідальності та провадження у справах за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України, а в частині, що не регулюється ним - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил встановлений розділом ХІХ Митного кодексу України.

Згідно зі ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі статтею 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Викладене також узгоджується зі ст. 251 КУпАП, відповідно до якої докази встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, що окрім наведених судом обставин підтверджується наступним.

Статтею 472 МК України передбачено відповідальність за порушення митних правил, а саме: недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Згідно із ч. 7, п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів. Митне оформлення товарів,транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, зокрема, п. 5 відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД, та ін.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 МК України перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу органу доходів і зборів здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

За змістом вказаної норми це є лише правом декларанта, що на відміну від обов`язку, полягає у тому, що особа на власний розсуд, при наявності певних обставин чи фактів, може вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.

Згідно із п. 6.3 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 651 від 30 травня 2012 року у полі «Опис та кількість товару» специфікації наводяться відомості про товари відповідно до товаросупровідних документів.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_1 26 листопада 2020 року до митного поста Запоріжжя Дніпровської митниці Держмитслужби подала електронну митну декларацію, зареєстровану за №UA110230/2020/026534, на товар «Напівпричіп 3-х вісний для перевезення вантажів марки Schmits S01, бувший у використанні. Рік випуску 2000, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 », вартістю 1000 євро (34215,70 грн. по курсу на 02 грудня 2020 року).

Зазначене у декларації найменування товару та код УКТЗЕД відповідає товаросупровідним документам, зокрема, інвойсом № 2019-371 від 23 листопада 2020 року, актом проведення огляду (перегляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 26 листопада 2020 року, повідомленням від 02 грудня 2020 року та висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 3680 від 24 травня 2021 року.

Наведені документи досліджено та проаналізовано ак судом першої інстанції, так й апеляційним судом.

На переконання суду апеляційної інстанції вони є належними і допустимими доказами у справі та у своїй сукупності в розумінні ст. 495 МК України доводять, що дії ОСОБА_1 не складають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Також, під час апеляційного розгляду не доведено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 мала на меті зазначення у декларації недостовірних відомостей, про що свідчить декларування нею товару за кодом УКТЗЕД, який відповідає товаросупровідній документації.

Зазначене вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, так як доводить, що митним органом не було надано достатніх доказів, які б беззаперечно вказували, що дії останньої були спрямовані на незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про переміщуваний товар. З протоколу про порушення митних правил неможливо встановити, які саме дії ОСОБА_1 утворюють правопорушення, передбачене ст. 472 МК України, враховуючи те, що при митному оформленні товару нею було заявлено за встановленою формою точні та достовірні відомості (наявність, найменування або назва, кількість, тощо) про товар, який підлягав обов`язковому декларуванню при переміщенні через митний кордон України.

Також суд першої інстанції обгрунтовано не взяв до уваги свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 23 липня 2012 року, оскільки останнє складено на іноземній мові, а за вимогами ч. 1 ст. 492 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою, тобто суддя може надати відповідну оцінку документам, які стали підставою складання відносно особи протоколу про порушення митних правил, та які є в розумінні митного органу доказами вчинення ним адміністративного правопорушення, лише за наявності належним чином оформленого перекладу з мови оригіналу на українську мову, тому зазначені докази суд вважає неналежними.

При цьому процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Карелін проти Росії, пункт 54 справи Озеров проти Росії, пункти 44-45 справи Кривошапкін проти Росії).

У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе функції обвинувачення і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає обережності дій суду при вирішенні питання про тягар доказування в такій категорії справ.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

А тому доводи апеляційної скарги представника митниці про те, що суд, встановивши відсутність належним чином оформленого перекладу з мови оригіналу на українську мову свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 23 липня 2012 року, мав витребувати його з митниці, є безпідставними.

Всупереч доводам в апеляційній скарзі суд першої інстанції в оскаржуваній постанові надав оцінку акту проведення огляду (переогляду) товару від 03 грудня 2020 року.

Висновок експертного дослідження №3680 від 24 травня 2021 року, яким було встановлено ринкову вартість колісного транспортного засобу марки Schmits, моделі S01, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 », сам по собі не свідчить про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а тому доводи апеляційної скарги про невзяття судом першої інстанції до уваги цього висновку не заслуговують на увагу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обставини справи судом першої інстанції досліджені всебічно, повно та об`єктивно, а висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, ґрунтуються на матеріалах справи та на вимогах закону, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови, як того просить представник митниці, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Запорізької митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2021 року, якою провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І. Крот