Провадження № 3/337/821/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2021 року Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Салтан Л.Г., розглянувши матеріали які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, мешкає: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №049475, 05.05.2021 року о 14-15 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat держномер НОМЕР_1 , по вул.Рубана буд.27, рухаючись заднім ходом , не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом «KIA CEED» держномер НОМЕР_2 , який рухався позаду. ОСОБА_1 порушені вимоги п. 10.9 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, з протоколом не згоден, вважає, що не з його вини сталась дорожньо-транспортна пригода, не порушував вимоги Правил дорожнього руху, висновок працівників патрульної поліції повністю протирічить схемі ДТП, а також іншим обставинам справи. В обґрунтування своїх доводів ОСОБА_1 суду зазначив наступне: ОСОБА_2 поясняв, що виїжджав з двору будинку АДРЕСА_2 , а виїхавши побачив, що на нього рухається автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Але уважно подивившись на схему ДТП, можна побачити наступну ситуацію: саме автомобіль ОСОБА_1 (на схемі під №1) стоїть навпроти заїзду у двір (прибудинкову територію) будинку №20 по вул. Рубана; автомобіль ОСОБА_3 стоїть паралельно заїзду у двір, але значно вище нього на 3 (три) або більше метри, згідно позначень на схемі ДТП. Крім того, пояснив, що з схеми ДТП видно, що маневр виїзду із стоянки ОСОБА_1 завершений повністю, і на момент зіткнення він взагалі не рухався заднім ходом, а готувався до виконання дій для початку руху вперед. На завершення мною маневру вказує розташування автомобіля, який знаходився повністю паралельно до проїжджої частини по вул. Рубана. Натомість розташування автомобіля ОСОБА_3 суперечить його поясненням, а також висновкам викладеним у протоколі. ОСОБА_3 ніяк не міг виїжджати з прибудинкової території, оскільки його автомобіль знаходиться значно вище від виїзду.

ОСОБА_1 вважає, що скоріше за все, ОСОБА_3 рухаючись у напрямку до вул. Хортицьке шосе намагався змінити напрямок руху до вул. Дорошенка, здійснивши розворот поза перехрестям. Але при цьому не впевнився в безпечності такого маневру та не розрахував відстань до мого автомобіля та/або його габарити. Крім того, зазначає, що згідно з п.10.4. ПДР, під час повороту ліворуч або розвороту поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, водій повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. Додаткові обов`язки для ОСОБА_3 в такому випадку встановлюють також п. 2.3. (б) та п. 10.1. ПДР. Зокрема зазначив, що окремої уваги заслуговують пошкодження автомобілів, характер та розташування яких вказують на той факт, що зіткнення було скоєне саме автомобілем KIA CEED, під керуванням ОСОБА_3 , а не ним.

Потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що 05.05.2021 року виїжджав з двору на вул.Рубана, 20 на автомобілі «KIA CEED», держномер НОМЕР_2 з метою паркування біля супермаркета «Треш», виїхав на проїздну частину та побачив, що на нього рухається заднім ходом автомобіль «Volkswagen Passat». Зупинивши автомобіль, він побачив, що автомобіль «Volkswagen Passat» здійснив з ним зіткнення задньою частиною.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Крім того, згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної). Аналогічні порушення прав людини при розгляді адміністративних справ були встановлені зокрема у п.25 Рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України (N2)» (Заява N38789/04), Страсбург, 08 квітня 2010 року, п.п.60-63, 67 Рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» (Заява N 16347/02), Страсбург 09 червня 2011 року, та інших.

Згідно з п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, організації чи органу громадської самодіяльності.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За приписами пункту 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст.124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за змістом ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність особи настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження, з-поміж іншого, транспортних засобів.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Зміст принципу « поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності

Під час судового розгляду за клопотанням ОСОБА_1 судом призначена судова автотранспортна експертиза.

Згідно висновку експерту від 22.09.2021 №834/835-21 за результатами судової автотранспортної експертизи, встановити, чи відповідали дії водія ОСОБА_1 вимогам пп.10.1,10.9 Правил дорожнього руху, залежить від того, хто з першим з водіїв ОСОБА_1 чи ОСОБА_3 виїхав на ту смугу проїзної частини вул. Рубана, яка призначена для руху транспорту з боку вул.Хортицьке шосе в напрямку вул. Дорошенка у м. Запоріжжі. Натомість зазначена інформація в матеріалах справи відсутня. У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що побачив автомобіль під керуванням ОСОБА_3 лише у час зіткнення, потерпілий ОСОБА_3 також не зміг надати конкретної відповіді на поставлене питання суду.

Отже, зазначеним висновком експерта та іншими матеріалами справи не встановлена невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам пп.10.1, 10.9 Правил дорожнього руху не встановлено. Таким чином, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах провадження докази не підтверджують наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями водія ОСОБА_1 у вигляді інкримінованого порушення п.п. 10.9 ПДР та дорожньо-транспортної пригодою внаслідок якої завдано пошкоджень транспортним засобам.

З огляду на досліджені докази, які вказують на події пошкодження автомобілів Volkswagen Passat держномер НОМЕР_1 , та «KIA CEED» держномер НОМЕР_2 , за наведених у протоколі обставинах, але не доводять винуватості ОСОБА_1 до вказаної події ДТП, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи, дорожньо-транспортна пригода відбулася 05.05.2021 року, тобто строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності сплив.

Статтею 247 КУпАП імперативно встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.ст.38, 245, 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адмінправопорушення та закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: Л.Г. Салтан