Єдиний унікальний номер 725/773/21
Номер провадження 3/725/913/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2021 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретарів судового засідання Кожолянко А.О.,

потерпілого ОСОБА_1 ,

захисника Мізюк В.В.,

та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП громадянку України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 26.01.2021 року близько 19 год. 00 хв. громадянка України ОСОБА_2 не впустила свого колишнього чоловіка - ОСОБА_1 за місцем проживання - АДРЕСА_1 , чим своїми діями вчинила економічне домашнє насильство.

Такі дії ОСОБА_2 згідно вказаного протоколу кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнала та пояснила, що на даний час будинок по АДРЕСА_1 належить їй, проте раніше належав доньці. Окрім неї в даному будинку також значиться зареєстрованим її колишній чоловік ОСОБА_1 , натомість він тривалий час, а саме більше двох років, в будинку не проживає, там відсутні його особисті речі, а тому він втратив користування вказаним житлом. Натомість, 26.01.2021 року ОСОБА_1 прийшов до будинку, влаштував сварку, ображав її нецензурною лайкою та намагався потрапити в будинок, у зв`язку з чим вона викликала працівників поліції. Про рішення апеляційного суду від 26.01.2021 року про вселення ОСОБА_1 їй не було відомо, вона не була стороною по справі, та на момент конфлікту про який йде мова у протоколі, вона вважала, що він втратив право користування житловим приміщенням, а тому не має права перебувати в належному їй будинку.

В інтересах ОСОБА_2 діяв захисник - адвокат Мізюк В.В., який просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП з підстав зазначених у відповідному письмовому заперечені. Зокрема зазначав, що саме ОСОБА_1 вчиняв відносно ОСОБА_2 протиправні дії, які виражались в словесних образах та погрозах, у зв`язку з чим вона змушена була викликати працівників поліції. Натомість, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 був складений працівниками поліції на підставі пояснень ОСОБА_1 , який є заінтересованою особою, до протоколу не додано пояснень інших не заінтересованих осіб, які були свідками відповідних подій, а також будь-яких доказів на підтвердження обставин, які викладені у протоколі. Звертав увагу на те, що ОСОБА_2 не може бути суб`єктом даного правопорушення, оскільки спільно не проживає з ОСОБА_1 .

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засідання пояснив, що 26.01.2021 року після отримання копії рішення апеляційного суду він прийшов до будинку за місцем своєї реєстрації та намагався потрапити в середину, оскільки там знаходяться його речі і документи. ОСОБА_2 перешкоджала йому потрапити в приміщення та викликала працівників поліції. На даний час він звернувся у виконавчу службу з метою примусового виконання судового рішення про його вселення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Згідно п.3 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У відповідності до вимог ч. 2, 3 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на колишнє подружжя.

У відповідності до вимог п.п. 17 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Таким чином, умисне позбавлення житла чи іншого майна без можливості користування таким житлом чи майном, вчиненні між колишнім подружжям утворює склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Отже, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає наявність у діях особи вини у скоєному правопорушенні у формі умислу.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Натомість, як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, будинок (котедж) за адресою АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_4 , яка зверталась до суду з позовом про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування вказаним житлом. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 21.01.2021 року в задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування вказаним будинком відмовлено та задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 вселення його у спірне житло та зобов`язання ОСОБА_4 усунути йому перешкоди у користуванні зазначеним житловим будинком.

Так, ОСОБА_2 не була стороною спору про вселення ОСОБА_1 у спірне житло та згідно її пояснень в судовому засіданні вона вважала ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщення у зв`язку з його відсутністю в ньому більш ніж два роки, про наявність постанови Чернівецького апеляційного суду від 21.01.2021 року станом на 26.01.2021 року їй не було відомо.

Таким чином, за наслідками розгляду справи не встановлено наявності в діях ОСОБА_2 умислу на позбавлення ОСОБА_1 житла, оскільки остання не вважала будинок за адресою АДРЕСА_1 його житлом з огляду на те, що останній тривалий час не проживав за вказаною адресою, що також підтверджується актом комісії ОСББ «Відень» від 11.01.2021 року згідно якого ОСОБА_1 з грудня 2018 року по день складання акту за вищевказаною адресою не проживав.

Слід також зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення в порушення вимог ст. 256 КУпАП не містить відомостей про те, які саме дії вчиняла ОСОБА_2 з метою не допуску ОСОБА_1 у вказаний будинок, для визначення об`єктивної сторони правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, в порушення вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків відображених у ньому подій, при цьому пояснення ОСОБА_1 не можуть бути оцінені як беззаперечні докази вини ОСОБА_2 , оскільки він є зацікавленою стороною конфлікту, при цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним беззаперечним доказом вини особи у вчиненні правопорушення, а обставини, відображені у ньому мають бути підтверджені сукупністю інших доказів, оцінених поза розумним сумнівом.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведені вище обставини, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 події і складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 600630 від 01.01.2021 року.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 1, 3, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 33,34,35, 283, 284, 285, 294, 173-2 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна