Справа № 203/2576/21
Провадження № 3/0203/1843/2021
ПОСТАНОВА

23 вересня 2021 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Черваньова Ю.М., розглянувши за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , прокурора Карпенко Р.І, справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпропетровська, громадянина України, працюючої фахівцем в КП «Міська інфраструктура» , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , припинивши 27.11.2020 діяльність депутата Новокадацької районної у місті Дніпрі ради, згідно з п. п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись, суб`єктом декларування, а також, відповідно до примітки статті 172-6 КУпАП будучи суб`єктом правопорушення, несвоєчасно, а саме 14.06.2021 о 12 годині 04 хвилині без поважних причин подала декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто поза межами 20-ти денного строку встановленого законодавством, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП - «Порушення вимог фінансового контролю».

В судовому засіданні ОСОБА_1 не погодилась з обставинами, викладеними у протоколі, свою вину у вчинені правопорушенні не визнала, пояснила, що Законом України «Про запобігання корупції» не визначено термін подання декларації в разі припинення діяльності, тому позбавлена можливості відокремити правомірну поведінку від протиправної. Крім того, зазначила, що її не попереджали про необхідність такої декларації, вона не мала наміру приховати свої доходи та майно, а також ніколи не мала наміру подавати декларацію з пропуском встановленого строку та в подальшому за місцем проживання подала декларацію у зв`язку з викликом до поліції. Зауважила, що раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, негативних наслідків в результаті її дій не настало, а допущене начебто порушення усунуто самостійно в найкоротші строки та не завдано збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам, тому вважає правопорушення, яке ставиться їй за провину, малозначним.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, вважав, що відсутні підстави для визнання правопорушення малозначним.

Вислухавши правопорушника, прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Диспозиція статті 172-6 КУпАП є бланкетною нормою.

В теорії кримінального права, яка є найбільш спорідненою галуззю права, бланкетна диспозиція кримінально-правової норми лише називає або описує злочин, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний і конкретизований зміст.

Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті Особливої частини Кримінального кодексу України і включає положення інших нормативно-правових актів у тому вигляді, в якому вони сформульовані безпосередньо в тексті статті. Саме із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення кримінальним законом діяння як злочину певного виду та встановлення за нього кримінальної відповідальності.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює кримінально-правову норму більш конкретним змістом. Зміни, що вносяться до нормативно-правових актів інших галузей права, посилання на які містить бланкетна диспозиція, не змінюють словесно-документну форму кримінального закону (рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення положень статті 58 Конституції України, статей 6, 81 Кримінального кодексу України (справа про зворотну дію кримінального закону в часі) від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000).

Вирішуючи справу, суд керується, зокрема Конституцією України, Законом України «Про запобігання корупції», Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

При цьому, положення ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» не є бланкетними за своїм змістом та не відсилають до інших підзаконних нормативно-правових актів.

ОСОБА_1 ставиться за вину те, що вона, будучи депутатом Новокадацької районної у місті Дніпрі ради, згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону була суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та суб`єктом декларування відповідно до ст. 3 Закону.

Відповідно ст. 141 Конституції України та даних Міністерства юстиції України Новокадацька районна у місті Дніпрі рада з 27.11.2020 року знаходиться в стані припинення, на підставі цього каденція депутатів Новокадацької районної у місті Дніпрі ради VII скликання припинено.

02.09.2020 року відповідно рішення № 80/60 Дніпровської міської ради про створення адміністрацій районів Дніпровської міської ради, було вирішено реорганізувати районні у м. Дніпрі ради та їх виконавчі комітети шляхом приєднання їх до виконавчих органів Дніпровської міської ради.

Відповідно рішення № 81/60 про затвердження положень про адміністрації районів Дніпровської міської ради, яке набирало чинності з 26.10.2020 року в пункті 1.3 положення про адміністрацію Новокадацького району Дніпровської міської ради Адміністрація є правонаступником Новокадацької районної у місті Дніпрі ради, виконавчого комітету Новокадацької районної у місті Дніпрі ради у зв`язку з їх реорганізацією шляхом приєднання.

Згідно п.2 ст. 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

Перша сесія VIII скликання Дніпровської міської ради відбулася 27 листопада 2020 року, на підставі викладеного каденція депутатів районних у місті Дніпрі рад була припинена, ОСОБА_1 склала повноваження депутата Новокадацької районної у місті Дніпрі ради.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов`язані подати декларацію, зокрема, є формулювання «щорічно до 1 квітня».

Суд зазначає, що для типів декларації «щорічна» та «після звільнення» строк чітко визначений частиною 1 та абз.2 ч.2 (який щодо порядку подання декларації відсилає до ч.1 ст.45) статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» і не визначений для декларації типу «перед звільненням», тобто декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, подання якої передбачено абз.1 ч.2 ст.45 цього Закону.

Отже, відсутність визначеного в самому законі «Про запобігання корупції» терміну подання декларації «перед звільненням» в разі припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

На даний час, термін подання такої декларації, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , встановлений в п. 2 ч. 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції 10 червня 2016 року № 3 (у редакції наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 12 грудня 2019 року № 168/19) (Далі - Порядок) та у роз`ясненнях НАЗК щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобіганню корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларацій та повідомлень про суттєві зміни в майновому стані).

Як видно з ч. 1 розділу І «Загальні положення» Порядку, цей Порядок визначає процедуру формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відсутність законодавчого регулювання визначення строку подачі декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, фактично визнаний самим НАЗК, який своїми актами самостійно визначив цей строк та періодично його змінює.

Проте, усунення цієї прогалини законодавчого регулювання даних правових відносин, шляхом прийняття рішень та видання наказів Національним агентством з питань запобігання корупції, не може бути підставою для притягнення осіб до юридичної відповідальності, адже Конституція та Закони України мають вищу юридичну силу в державі.

Отже, відсутність в Законі України «Про запобігання корупції» визначення терміну подання декларації згідно з абз.1 ч. 2 ст. 45 цього Закону, та враховуючи те, що Закон має вищу юридичну силу в порівнянні з рішенням центрального органу виконавчої влади, відсутність чіткості, точності і передбачуваності положень Закону в зазначеній частині, на переконання суду, не може бути усунуто шляхом видання відповідним державним органом підзаконних нормативно-правових актів, наданням роз`яснень з відповідних питань, які не відповідають положенням вказаного Закону.

Згідно з рішенням ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України», визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Враховуючи викладене, в справі підлягають застосуванню положення ст. 62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Повний текст постанови складено 27 вересня 2021 року.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ю.М. Черваньова