Справа № 409/883/21
Провадження №3/409/245/21
П О С Т А Н О В А

"21" вересня 2021 р. Білокуракинський районний суд Луганської області

Суддя Білокуракинського районного суду Луганської області Максименко О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Сватівського РВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Білокуракине Луганської області, громадянина України, працюючого різноробочим в "ХАРВЕСТ Л", зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 , виданого 09.02.2021, орган видачі 4445, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В с т а н о в и в :

17.04.2021 о 21 годині 32 хвилини в смт Білокуракине по вул. Центральна, 74, водій керував транспортним засобом ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі та за допомогою алкотестеру "Драгер" № 6810, відмовився в присутності двох свідків.

Розгляд справи було призначено на 06.05.2021, ОСОБА_1 , до початку судового засідання, письмово заявив клопотання про допит свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та надав свої покази. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були допитані в судовому засіданні 06.05.2021. Для подальшого допиту свідків справу було відкладено на 17.05.2021. 17.05.2021 свідки, які зазначені працівником поліції в протоколі та свідок ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні та письмово ознайомлений про дату наступного розгляду справи. Справу було відкладено на 31.05.2021, на цю дату свідки до судового засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні та письмово ознайомлений про дату наступного розгляду справи. Справу було відкладено на 14.06.2021, на цю дату свідок ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився про розгляд справи повідомлявся шляхом відправлення судової повістки за місцем його мешкання. Згідно витягу з сайту Укрпошти щодо відстеження поштового відправлення лист з даним відправленням не вручений під час доставки. 14.06.2021 свідок ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився про розгляд справи повідомлявся шляхом відправлення судової повістки за місцем його мешкання. Згідно витягу з сайту Укрпошти щодо відстеження поштового відправлення лист з даним відправленням було вручено особисто. 14.06.2021 свідок ОСОБА_6 до судового засідання не з`явився про розгляд справи повідомлявся шляхом відправлення судової повістки за місцем його мешкання. Згідно витягу з сайту Укрпошти щодо відстеження поштового відправлення лист з даним відправленням було вручено особисто. ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні та письмово ознайомлений про дату наступного розгляду справи. Справу було відкладено на 23.06.2021. На цю дату свідок ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився про розгляд справи повідомлявся шляхом відправлення судової повістки за місцем його мешкання. Відповідно до повернутого до суду повідомлення, судова повістка вручена не була, оскільки адресат був відсутній за вказаною адресою. Свідок ОСОБА_6 до судового засідання не з`явився про розгляд справи повідомлявся шляхом відправлення судової повістки за місцем його мешкання. Відповідно до повернутого до суду повідомлення про вручення, поштове відправлення, в якому містилася судова повістка, отримала мати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про свідчить її особистий підпис на повідомленні. Свідок ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився про розгляд справи повідомлявся шляхом відправлення судової повістки за місцем його мешкання. Відповідно до повернутого до суду повідомлення про вручення, поштове відправлення, в якому містилася судова повістка, отримав брат ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , про свідчить його особистий підпис на повідомленні. ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні та письмово ознайомлений про дату наступного розгляду справи. Справу було відкладено на 13.08.2021, на цю дату свідки до судового засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. ОСОБА_1 13.08.2021 до судового засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Справу було відкладено на 02.09.2021. Свідок ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився про розгляд справи повідомлявся шляхом відправлення судової повістки за місцем його мешкання. Відповідно до повернутого до суду повідомлення про вручення, поштове відправлення, в якому містилася судова повістка, отримала мати ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , про свідчить її особистий підпис на повідомленні. 02.09.2021 свідок ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився про розгляд справи повідомлявся шляхом відправлення судової повістки за місцем його мешкання. Відповідно до повернутого до суду повідомлення, судова повістка вручена не була, оскільки адресат був відсутній за вказаною адресою. ОСОБА_1 02.09.2021 до судового засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Справу було відкладено на 21.09.2021. 21.09.2021 правопорушник ОСОБА_1 , свідки: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилися про розгляд справи повідомлялися шляхом відправлення судової повістки за місцем їх мешкання. Відповідно до повернутих до суду повідомлень, судові повістки вручені не були, оскільки адресати були відсутні за вказаною адресою.

Згідно ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

Неявку правопорушника ОСОБА_1 у судові засідання суд розцінює як затягування розгляду справи та намагання уникнути відповідальності, а тому вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 . При цьому суд вважає, що права особи не були порушеними, оскільки ОСОБА_10 надавав свої покази в судовому засіданні, проте в подальшому без поважної причини в судове засідання не з`являвся, судові повістки перестав отримувати, у разі можливої зміни адреси проживання суд не повідомив, у зв`язку із чим суд розцінює поведінку ОСОБА_10 як зловживає своїми процесуальними правами.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 06.05.2021 року пояснив, що з протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП він не згоден, оскільки він не керував автомобілем. Того дня сиділи вдома та випивали, згодом йому потрібно було зустрітися з братом ОСОБА_4 , ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_3 , щоб той їх відвіз. Коли приїхали до "Гастронома", щоб зустрітися з ОСОБА_4 , останній був зайнятий, ОСОБА_1 сів за водійське кермо, щоб взяти цигарки. В цей час під`їхали працівники поліції, попросили у ОСОБА_1 водійське посвідчення та сказали, що за кермом даного автомобіля був саме він, але автомобіль стояв та ОСОБА_1 ним не керував.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні 06.05.2021 суду пояснив, що 17.04.2021 сиділи випивали та відпочивали з ОСОБА_1 , до останнього зателефонував брат ОСОБА_12 , вирішили поїхати до нього. ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_13 , щоб той їх відвіз. Коли приїхали до "Гастронома", ОСОБА_1 попросив, щоб ОСОБА_3 вийшов з машини для того, щоб взяти цигарки та ввімкнути музику. Як тільки ОСОБА_1 сів за кермо, під`їхали працівники поліції.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 17.04.2021, йому зателефонував ОСОБА_1 , для того, щоб він відвіз його до брата. Він сів за кермо та поїхав до магазина "Гастроном", де знаходився ОСОБА_4 .. Коли під`їхали, ОСОБА_1 попросив, щоб я встав із-за керма для того, щоб він міг сісти на водійське місце та дістати цигарки. Як тільки ОСОБА_1 сів за кермо, через хвилину під`їхали працівники поліції.

До матеріалів справи разом з протоколом про адміністративне правопорушення наданий диск з відеозаписом подій, з якого вбачається, що 17.04.2021 працівники поліції підійшли до автомобіля ВАЗ 21013, за кермом автомобіля знаходився ОСОБА_1 , який на вимогу працівника поліції вийшов із автомобіля. Також із автомобіля вийшов ОСОБА_3 , який сидів в автомобілі позаду водія. Працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру "Драгер" на місці зупинки транспортного засобу, або в найближчому медичному закладі, але останній відмовився від освідування на стан алкогольного сп`яніння та від дачі будь-яких показів в присутності двох свідків, при цьому казав, що він автомобілем не керував.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (редакція ст. 130 КУпАП станом на момент вчинення).

Суд, оцінюючи в сукупності всі докази по справі, враховуючи покази свідків, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд критично ставиться до показів свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вони є друзями ОСОБА_1 та їх покази нічим не підтверджені.

Суд вчинив всі можливі дії щодо виклику та допиту свідків в судове засідання. Привід свідків КУпАП не передбачений.

Таким чином, факт скоєння гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № № 032638 від 17.04.2021 відеозаписом та не викликає у суду сумніву. Дані докази суд вважає належними та допустимими.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Таким чином, суд вважає доведеним скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Із врахуванням характеру скоєного та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 гривні 00 коп. на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, де (Отримувач - ГУК у Луг.обл./ЛУГАНСЬКА ОБЛ./21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37991110 Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), Номер рахунку (IBAN) UA0012001, Код класифікації доходів бюджету - 21081300 Найменування коду класифікації доходів бюджету Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 454 гривні 40 копійок, де стягувач: Державна судова адміністрація України, 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, , реквізити для зарахування до державного бюджету: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030101, код отримувача за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О. Ю. Максименко