Справа № 215/6701/20
ПОСТАНОВА
03 березня 2021 року м. Кривий Ріг
Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Квятковський Я.А. розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УППв Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України; працює в ДУ "КУВП №3", яка раніше не притягалася до адміністративної відповідальності, яка проживає за адресою : АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала свою винуватість, вказувала про неправильні показники алкотестера і про те, що поліцейські неправомірно відмовилися доставити до лікарні її для медичного огляду , що відбулось в присутності свідка ОСОБА_2 .
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що був присутній при огляді ОСОБА_1 в якості понятого, після позитивного тесту в його присутності ОСОБА_1 прохала поліцейських провести огляд в лікарні, однак поліцейські цю вимогу проігнорували.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №113693 (а.с. 1), квитанцію з тестом Драгера № 6820 (а.с. 2), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КЗ ДОР КПНД, в якому зазначено, що огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Алкотест 6820 (а.с.4), пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 5), рапорт (а.с. 6), довідку, згідно якої ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 , а також що у останньої відсутня повторність вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 7), відеозапис з бодікамери (а.с. 8, 57), свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатору Алкотест 6820, де зазначено, що він чинний до 22.09.2021 (а.с.20), відомості про сервіс газоаналізатору Алкотест 6820 (а.с.21), приходжу до такого висновку.
Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно до ст.ст. 9, 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлення адміністративним законом сукупність суб`єктивних та об`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
Відсутність складу адміністративного правопорушення визнається КУпАП обставиною, що виключають провадження про адміністративне правопорушення.
Частиною 1 ст.130 КУпАПпередбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.
Крім того, порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції передбачений статтею 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджено спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735.
Зокрема, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
У даному випадку поліцейський на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння посилається на результати огляду водія, проведеного на місці за допомогою алкотестера.
Водночас, незважаючи на позитивні результати алкотестера, згідно показань свідка ОСОБА_2 , в судовому засіданні підтверджено пояснення ОСОБА_1 про її вимогу проведення огляду на стан спяніння у медичній установі, що відповідає вимогам КУпАП та ПДР України.
При цьому, як вбачається з дослідженого судом відеозапису поліцейського відеореєстратора, після огляду за допомогою алкотестера ОСОБА_1 було сказано поліцейським, що "в ПНД немає сенсу їхати, там покаже теж саме". При цьому, між самими відеозаписами є прогалини по 15-20 хвилин, а на неодноразові запити суду Полком патрульної поліції не надано до суду повного відеозапису поліцейських бодікамер , який повинен здійснюватись безперервно згідно вимог Закону України "Про Національну поліцію". Тобто, пояснення ОСОБА_1 про безпідставну відмову в доставленні до лікарні для медичного огляду підтверджуються матеріалами справи, що в свою чергу свідчить про порушення поліцейським порядку огляду водія на стан алкогольного спяніння.
Факту відмови водія від проходження медичного огляду чи умисного створення перешкод для проходження медичного огляду, що є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали справи , в тому числі відеозапис, не містить.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі Аллене де Рібемон проти Франції від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».
У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.
Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).
Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.
Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.
У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).
Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин та за відсутності належних, допустимих і достатніх доказів вчинення правопорушення, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП слід закрити, у зв"язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.62 ч.3 Конституції України, ст.ст.247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п.3, 251, 252 КУпАП, -
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя :