запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/819/21Головуючий у 1-й інстанції Наумова І.Й.
Єдиний унікальний №333/4346/21Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С. за участі ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Лихосенка Євгена Олександровича на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 23.06.2021 року о 10:42 год. ОСОБА_1 по вул. Парашутна, біля б.3 в м. Запоріжжі керував автомобілем Opel Astra номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей, що не реагували на світло, тремтіли пальці рук, поведінка не відповідала обстановці). Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України та вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення.

ОСОБА_1 визнано винним та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

В апеляційній скарзі захисник Лихосенко Є.О., посилаючись на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, просив скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу правопорушення.

Захисник Лихосенко Є.О. в судове засідання повторно не з`явився, подав заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із його зайнятістю. Втім, враховуючи необхідність дотримання розумних строків розгляду справ про адміністративні правопорушення та той факт, що апеляційний розгляд даної справи раніше за клопотанням захисту вже відкладався, апеляційний суд не вбачає перешкод для розгляду апеляційної скарги по суті за участю особи, щодо якої прийнято оскаржувану постанову.

Заслухавши ОСОБА_1 , який в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується:

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №266003 від 23.06.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей, що не реагували на світло, тремтіли пальці рук, поведінка не відповідала обстановці) від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР. Велась відео фіксація обставин події. Від ознайомлення зі змістом протоколу, отримання його копії та надання власних пояснень по суті порушення ОСОБА_1 відмовився, відомості про що внесено до протоколу;

- направленням на огляд водія до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, в якому викладені ознаки наркотичного сп`яніння та зазначено, що огляд у закладі охорони здоров`я не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від його проходження;

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 ;

- відеозаписом обставин правопорушення, зміст якого є достатнім для встановлення фактичних обставин події, зокрема, факту керування та відмови ОСОБА_1 від виконання вимоги працівника поліції щодо проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП.

Диспозицією ст.130 КпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджений наявними і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи достатніх доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом є неспроможними та сприймаються судом як спроба викривлення дійсних обставин події з метою уникнення у подальшому відповідальності за вчинене правопорушення.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 , був визнаний останнім під час розгляду справи судом першої інстанції.

Крім того, зі змісту долученого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 особисто неодноразово під час спілкування з працівниками поліції підтверджував факт керування автомобілем, жодних зауважень з приводу цього не надавав та зазначений факт не оспорював.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень допущених при їх складанні не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки вищенаведеними дослідженими судом доказами та обставинами, що ними підтверджуються, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП, за фактичних обставин, встановлених судом у постанові, є об`єктивно доведеною поза розумним сумнівом.

У зв`язку з наведеним, відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч.1 ст.130 КпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі однієї тисячі мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Лихосенка Євгена Олександровича. Залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 333/4346/21