Дата документу Справа № 314/502/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/502/21 Головуючий в 1 інст. Кононенко І.О.
Провадження №33/807/285/21 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Корягіної Ю.С. на постановуВільнянського районного суду Запорізької області від 11 березня 2021 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 03.02.2021 року о 13 годині 32 хвилин по вул. Центральна 31, с. Богатирівка, Вільнянський район, Запорізької області, ОСОБА_1 керував ВАЗ 21061, номер НОМЕР_1 , з ознаками стану наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, збуджений настрій). Від огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків водій відмовився. Даними діями водій порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Корягіна Ю.С. вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що керування транспортним засобом не встановлено і відеозаписом не підтверджено, а тому за відсутності встановленого факту керування транспортним засобом не утворює складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП. Транспортний засіб був припаркований на узбіччі далеко від населеного пункту с. Богатирівка, який знаходився в несправному стані, проте в протоколі зазначено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в с. Богатирівка.

Звертає увагу суду, що додані письмові пояснення свідків відібрані та написані власноруч працівниками поліції і носять бланкетний характер, тому не можуть підтвердити фактичні обставини справи. Крім того, свідки судом не викликалися та допитані не були (клопотання захисника було залишено без задоволення).

До того ж, в зазначеному матеріалі відсутня будь-яка інформація про те, чи пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, оскільки в матеріалах справи відсутні направлення на огляд та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння складеного працівниками поліції в присутності двох свідків.

Таким чином, не встановлено факту керування транспортним засобом, внесено недостовірні дані до протоколу про адміністративне правопорушення, не запропоновано пройти огляд на місці стоянки транспортного засобу з використанням технічних засобів.

Судом апеляційної інстанції здійснювалися неодноразові виклики як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності так і її адвоката, про що свідчать поштові повідомлення про виклик зазначених осіб, проте як до попередніх так і до судового засідання, призначеного на 28.12.2021 р. учасники справи не з`явилися. При цьому, враховуючи тривалість апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 та його захисника, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КК України.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення від 03.02.2021 року серії ОБ № 103313 (а.с.1), направлення на огляд водія від 03.02.2021 року (а.с. 5), актом огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 6), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відеозаписом з бодікамери поліцейського (а.с 7).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а його автомобіль стояв на узбіччі у несправному стані перевірені апеляційний судом і встановлено наступне.

Так, з переглянутого відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, отриманого під час виконання ними службових обов`язків, чітко зафіксовано, що працівник поліції підходить до транспортного засобу, мотор якого працює і горять габарити, запитує документи у водія і про відсутність бамперу, на що водій, яким пізніше виявився ОСОБА_1 повідомляє , що із-за ожеледі на дорозі він пошкодив автівку.

Отже, на думку апеляційного суду факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці не викликає сумніву.

Відповідаючи на доводи сторони захисту, що працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на допомогою спеціальних технічних засобів апеляційна інстанція виходить із наступного.

Так, згідно п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за№1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння-порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.

Наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння були вказані поліцейським в направленні на огляд водія від 03.02.2021 року, зокрема розширені звужені зіниці очей та бліда шкіра обличчя (а.с.5).

Згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Зміст переглянутого відеозапису наочно демонструє факт відмови ОСОБА_1 від проходження запропонованого працівниками патрульної поліції медичного огляду у присутності двох свідків.

При цьому, звертає на себе увагу і власноручний запис у протоколі ОСОБА_1 про те, що від проходження огляду на стан сп`яніння відмовляється.

А тому, на переконання апеляційного суду працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, визначену ст.266 КУпАП.

Проте, ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості посилання на письмові пояснення свідків, які заповнені поліцейськими і носять бланкетний характер безпідставні, оскільки свідки в письмових поясненнях поставили свої прізвища та підписи (а. с. 4). Крім того, наявність зазначених свідків при відмові ОСОБА_1 від огляду у медичному закладі зафіксовано відеозйомкою, яка долучена до справи.

Щодо залишення без задоволення клопотання про виклик свідків, то апеляційна інстанції зауважує, що вирішення клопотань відноситься до дискреційних повноважень суду та є правом суду, а не його обов`язком.

Дослідивши надані адвокатом письмове повідомлення про смерть ОСОБА_1 та проханням про закриття провадження по справі, лікарське свідоцтво про смерть останнього, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Так, за матеріалами справи всі документи складені на прізвище ОСОБА_1 , зокрема протокол про адміністративне правопорушення від 03.02.2021 року серії ОБ № 103313, направлення на огляд водія від 03.02.2021 року, акт огляду на стан наркотичного сп`яніння, у письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 . ОСОБА_4 також зазначено прізвище водія ОСОБА_2 , у довідці про надання інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи та у договорі про надання правової допомоги зазначено прізвище ОСОБА_2 .

За даними протоколу про адміністративне правопорушення особа ОСОБА_1 встановлювалася за відомостями посвідчення водія.

Натомість, у наданих захисником копії лікарського свідоцтва про смерть № 110 від 26.03.2021 р. та копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 26.03.2021 р. зазначено інше прізвище ОСОБА_2 .

Для перевірки розбіжностей у прізвищі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності апеляційним судом були здійснені відповідні запити, проте результатів отримано не було і встановити, що померлий ОСОБА_2 є тією ж самою особою, стосовно якої складений протокол про адміністративну відповідальність (ОСОБА_2 ) на даний час не можливо.

Отже, за відсутності достеменних, переконливих доказів на підтвердження факту смерті особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності апеляційна інстанція відхиляє клопотання адвоката про закриття провадження по справі з підстав, передбачених п. 9 ст. 247 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Корягіної Ю.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 11 березня 2021 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник