Справа № 425/3412/20
Провадження № 33/810/29/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 05 березня 2021 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 15 січня 2021 року, якою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 28 листопада 2020 року о 19.35 годині у м. Рубіжне, по вул. Хіміків, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнечі рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного приладу та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі, яка подана 10 лютого 2021 року, ОСОБА_1 просить, скасувати постанову судді, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження послався на те, що, через неналежне повідомлення його про час та місце розгляду справи. Він не був присутнім у судовому засіданні, копію постанови, яка оскаржується, отримав08 лютого 2021 року.

Не погоджується з висновком судді щодо визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування цих доводів посилається на порушення ч. 1 ст. 268 КУпАП, оскільки справа була розглянута за його відсутності. При цьому поліцейським були невірно зазначені відомості про місце його проживання, а судом ці відомості не були перевірені, через що судові повістки направлялись на неправильну адресу. Зазначає про відсутність направлення його, як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому порядку не направляли його у заклад охорони здоров`я, що на його переконання, виключає в його діях склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. З посиланням на рішення ЄСПЛ по справі «Карелін проти Російської Федерації» вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом у справі. Інший, вказаний в оскаржуваній ним в постанові доказ, на який послався суд, обґрунтовуючи доведеність його вини - рапорт поліцейського не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки поліцейський є зацікавленою особою, про що зазначено в правовій позиції Верховного Суду/КАС (справа №524/5741/16-а від 20 травня 2020 року). Також зазначає, що патрульні поліцейські його не зупиняли, а під`їхали до його транспортного засобу, котрий стояв біля узбіччя. Стверджує, що не відмовлявся від огляд на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Утім працівниками поліції йому було відмовлено та запропоновано їхати до медичного закладу. Ці обставини зафіксовані на відеозаписах з нагрудних камер та відео реєстратора, тому переконаний, що ці відеозаписи не підтверджують вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Зазначає, що в письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зазначено час, коли тих запросили поліцейські для проведення огляду на стан сп`яніння. Вказане дає підставу вважати, що ці пояснення були виготовлені заздалегідь. За таких обставин, переконаний, що його вина у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не доведена, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи судом повинні були витлумачені на його користь, чого судом першої інстанції не було зроблено.

Апеляційна скарга на постанову судді подана після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Однак клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційні вимоги та надав пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 201258 від 28 листопада 2020 року водій ОСОБА_1 в цей день о 19.35 годині у м. Рубіжне, по вул. Хіміків, 3, керував транспортним засобом HYNDAIACCENT д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнечі рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного приладу та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти Російської Федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.

Письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких, 28 листопада 2020 року в їх присутності водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Відсутність зазначення в цих письмових поясненнях, в який час ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідного огляду, не має істотного значення, адже такий час зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення та відображений на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських.

Рапорт поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП у Луганській області ДПП не є єдиним та вирішальним доказом, на який суддя послався при встановлені вини ОСОБА_1 , тому посилання на нього не є окремою підствою для скасування постанови судді та закриття справи.

Правовий аналіз ст. 130 КУпАП та п. 2.5 ПДР України дає підстави стверджувати про можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, лише утому випадку, коли така відмова висловлена цієї особою, або дії, бездіяльність особи фактично спрямовані на відмову від проходження такого огляду. Такими діями чи бездіяльністю можуть бути невиконання законних розпоряджень працівників поліції чи вимог інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу тощо.

В обох випадках відмова від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зафіксована належним чином та бути явною, очевидною.

Повертаючись до обставин цієї справи, слід зауважити, що ОСОБА_1 на запитання поліцейського про необхідність проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів чи лікарем закладу охорони здоров`я, висловлював протилежні відповіді, повторював питання поліцейського, залишаючи їх без відповіді.

З фактичних даних, що мітяться на відеозаписах з нагрудних камер патрульних поліцейських, вбачається, що в присутності свідків, ОСОБА_1 не здійснив дій спрямованих на огляд на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Також ОСОБА_1 не висловив бажання здійснити такий огляд лікарем закладу охорони здоров`я.

За таких обставин патрульним поліцейським у відповідності до вимог ст. 254 КУпАП стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

Щодо встановлення обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом слід зважити на таке.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не висловлював заперечень щодо керування ним транспортним засобом HYNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 , що зафіксовано відеозаписами з нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції.

Окрім того, здійснив рух цього транспортного засобу в бік поліцейського, що відповідно до п. 27 постанови Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визнається, як керування транспортним засобом.

При цьому стосовно ОСОБА_1 28 листопада 2020 року була складена постанова за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП за обставин керування транспортним засобом в цей день о 19.35 годині у м. Рубіжне, по вул. Хіміків, 3, що відповідає умовам складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 цього Кодексу. При цьому зазначена постанова на час апеляційного перегляду не оскаржена та не скасована.

Направлення на проходження медичного освідування на стан сп`яніння ОСОБА_1 не складалось та не вручалось, оскільки він відмовився від проходження такого огляду. За таких обставин апеляційний суд з цього приводу не вбачає в діях співробітників поліції порушень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Всупереч доводам апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд враховує, що справу про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції розглянуто за відсутності ОСОБА_1 .

З цього приводу суддя суду першої інстанції, розглянувши справу за відсутності правопорушника, вказав, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним проте, що стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, протягом тривалого проміжку часу, з метою дізнатися щодо руху справи до Рубіжанського міського суду Луганської області не з`явився. На думку судді, ОСОБА_1 не позбавлений обов`язку цікавитися на якому етапі розгляду справи перебуває справа.

Апеляційним судом шляхом проведення апеляційного розгляду за участі особи, стосовно якого складено протокол про адміністративне правопорушення, було поновлено право бути присутнім в судовому засіданні, надати пояснення з приводу обставин справи про адміністративне правопорушення, проте не встановлено підстав для закриття справи.

Отже розгляд суддею справи за відсутності ОСОБА_1 , не вплинув на висновок судді про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 15 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 15 січня 2021 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук