КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №755/139/21 головуючий у суді І інстанції: Бірса О.В.
провадження №33/824/1704/2021 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 18 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №135796 від 28 листопада 2020 року - ОСОБА_1 28.11.2020 року о 01:00 год. керував ТЗ «Land Rover Range Rove», д.н.з. НОМЕР_1 , по пр-ту Броварському, 27 у м. Києві, згідно проведеного огляду за допомогою алкотестеру «Drager», у присутності двох свідків, в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим порушив вимоги п. 2.9а) ПДР України.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривні 00 копійок.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 18 лютого 2021 року скасувати, а провадження закрити.

Апелянт зазначає, що він був безпідставно зупинений працівниками патрульної поліції, оскільки правила дорожнього руху України не порушував, і не створював своїми діями будь-якого приводу для вказаного втручання в керування належним йому транспортним засобом, а тому відмовився надати працівникам поліції водійське посвідчення, оскільки на його вимогу, працівники поліції причин зупинки йому не пояснили. Вказує, що він не погоджується із показниками приладу «Драгер», оскільки він не бачив, звідки були витягнені показники тесту, не бачив як розкривався пакет, звідки взялась колба, а пройти повторний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» працівники поліції йому відмовили. Тому він почав наполягати на проведенні відповідного огляду в медичному закладі і цей факт зафіксовано на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського.

Звертає увагу суду на те, що працівниками поліції вирізано з компакт-диску, який знаходиться в матеріалах справи, на якому більше двох годин затримання його в ночі 28.11.2020 року, а саме обставини огляду на стан сп`яніння апаратом «Драгер «Алкотест 6810». На відеозапису не видно, як патрульний поліцейський розриває запечатаний целофановий пакет з колбою, та він проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте він неодноразово наполягав проїхати в найближчий медичний заклад з метою перевірки на стан алкогольного сп`яніння, але поліцейські пропонували йому вирішити питання на місці за 500 дол. США, а тому він був змушений викликати по телефону ще один наряд поліції. Вважає, що поліцейські штучно створили умови, за яких огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі не відбувся.

Зазначає, що ні працівників патрульної поліції, ні свідків, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення суд в засідання не викликав і не опитував, хоча ним подавались у судовому засіданні такі клопотання, а тому вважає, що він був позбавлений права задати необхідні і обов`язкові питання щодо обставин скоєння правопорушення, оскільки у подальшому, працівниками поліції автомобіль не затримувався і на штраф майданчик не доставлявся, що свідчить про керування автомобілем у тверезому стані і підстав для тимчасового затримання керованого мною транспортного засобу не було.

ОСОБА_1 та його адвокат Гончаров А.М. в судовому засіданні підтримали доводи викладені у апеляційній скарзі, і просили її задовольнити, також пояснили, що на чеку роздруківці тестування на алкоголь відсутнє посилання на номер протоколу, що є додатковим свідченням про відсутність доказів вини ОСОБА_1 ..

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАПвстановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9(а) Правил дорожнього рухуводієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9(а) ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №135796 від 28 листопада 2020 року - ОСОБА_1 28.11.2020 року о 01:00 год. керував ТЗ «Land Rover Range Rove», д.н.з. НОМЕР_1 , по пр-ту Броварському, 27 у м. Києві, згідно проведеного огляду за допомогою алкотестеру «Drager», у присутності двох свідків, в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим порушив вимоги п. 2.9(а) ПДР України;

- у відомостях, що містяться у тестах на алкоголь «Drager» стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з яких слідує, що результат тесту - 0.68 %, тобто останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

- на відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та указує на факт порушення водієм указаних правил ПДР;

- у даних з акту огляду на стан спяніння з якого убачається, що такий огляд було проведено у присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, двома свідками, ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколі, проте йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі також не вказав, і відмовився надавати пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в протоколі.

Як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, під огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - у ОСОБА_1 виявлено запах алкоголю з порожнини рота, нестійку ходу та почервоніння обличчя.

Виявлені працівниками поліції 28.11.2020 року у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння в розумінні п.п. 1,2,3 п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудних камер (відеореєстраторів) поліцейських, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 28 листопада 2020 року за участю ОСОБА_1 .

Так, з відеофайлу вбачається, що інспектор поліції в присутності двох свідків пропонує водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», на що водій погодився. Інспектор поліції дістав прилад «Драгер», продемонстрував свідкам та ОСОБА_1 цілісність упаковки мундштука, зробив контрольний забір повітря для перевірки відсутності парів алкоголю в приладі та запропонував водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, після проходження огляду на місці зупинки за допомогою технічного засобу ОСОБА_1 не погодився із результатом тесту.

В подальшому, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти такий огляд у лікаря-нарколога, проте, водій відмовився від проходження і такого огляду. Запропонувавши працівникам поліції свій порядок прибуття до медичного закладу, а саме: щоб він особисто їхав на мишині до медичного закладу за машиною працівників поліції або працівник поліції керував ТЗ «Land Rover Range Rove», д.н.з. НОМЕР_1 до місця знаходження медичної установи. Будь-яких клопотань з приводу надання сертифікату відповідності на прилад «Драгер», ОСОБА_1 не заявляв.

Поясненнями ОСОБА_1 наданими в суді апеляційної інстанції щодо його зупинки авто у зв`язку з підозрою у викраденні ТЗ, спростовуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він був безпідставно зупинений працівниками патрульної поліції, оскільки правил дорожнього руху України не порушував і не створював своїми діями будь-якого приводу для вказаного втручання в керування належним йому транспортним засобом.

Відеозаписи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення, а на відео зафіксована подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП.

З приводу посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що ні працівників патрульної поліції, ні свідків, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції в засідання не викликав і не опитував, хоча ним подавались у судовому засіданні такі клопотання, а тому вважає, що він був позбавлений права задати необхідні і обов`язкові питання щодо обставин скоєння правопорушення, оскільки у подальшому, працівниками поліції автомобіль не затримувався і на штраф майданчик не доставлявся, що свідчить про керування автомобілем у тверезому стані і підстав для тимчасового затримання керованого мною транспортного засобу не було, то вони не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції, оскільки в матеріалах справи наявні докази присутності свідків під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 ..

Також, на відеозаписі ОСОБА_1 не заперечував факт наявності свідків, пропонуючи працівникам поліції запросити його свідків. Крім того, належним доказом не перебування у стані алкогольного сп`яніння є відповідне медичне обстеження, а не факт доставки машина на штафмайданчик.

Крім того, виклик свідків чи працівників патрульної поліції не є єдиними або ж вирішальним доказом для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, зазначене не є більш значущим, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно доповнюють останні у їх сукупності.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що він не погоджується із показниками приладу «Драгер», оскільки він не бачив, звідки були витягнені показники тесту, не бачив як розкривався пакет, звідки взялась колба, а пройти повторний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» працівники поліції йому відмовили, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З відеозапису вбачається, що працівником поліції ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд у медичному закладі, однак, останній відмовився від проходження огляду.

Також, сам бланк направлення не містить будь-яких даних щодо відмови водія від проходження огляду в медичному закладі.

Крім того, пунктом 7 розділу ІІ Інструкції №1452/735 визначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції вирізано з компакт-диску, який знаходиться в матеріалах справи, на якому більше двох годин затримання його в ночі 28.11.2020 року, а саме обставини огляду на стан сп`яніння апаратом «Драгер». Вважає, що поліцейські штучно створили умови, за яких огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі не відбувся, не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції, оскільки з відеозапису апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував факту про те, що він проходив огляд апаратом «Драгер» у присутності двох свідків і результат тесту показав - 0.68 %. Крім того, ОСОБА_1 неодноразово вказував, що він вже тривалий час був на свіжому повітрі, і під час проходження огляду в медичному закладі ознаки сп`яніння вже будуть відсутні, а результати апарату «Драгер» вже будуть нижчі, ніж були.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність у чеку роздруківці тестування на алкоголь посилання на номер протоколу, що свідчить про недопустимість доказу, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки зазначений час його роздруківки та проходження огляду збігається з часом на відеозаписі.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Дніпровського районного суду міста Києва від 18 лютого 2021 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 18 лютого 2021 рокущодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «01» квітня 2021 року.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.П. Сушко