КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 33/824/4177/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Кирилюк Г. М., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Євгена Олександровича на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 26 серпня 2021 року в складі судді Застрожнікової К. С., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 грн.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 10 червня 2021 року о 19 год. 10 хв. в м. Києві по просп. В. Лобановського керувала автомобілем Skoda, днз НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродно блідий шкірний покрив обличчя, зіниці очей (вузькі) не реагують на світло, від огляду на стан сп`яніння відмовилась, подія зафіксована на відео, чим порушила п. 2. 5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

30.08.2021 захисник ОСОБА_1 - адвокат Кузьмін Є. О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 26 серпня 2021 року та справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Посилається на ті підстави, що факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, яка відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння, не підтверджується матеріалами справи.

Чинне законодавство має очевидну колізію в межах однієї статті 266 КУпАП, тобто розбіжність між нормативно-правовими актами, що регулюють одні й ті ж або суміжні правовідносини.

Частина 6 ст.266 КУпАП відсилає до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, оскільки він є єдиним документом, який затверджений постановою КМУ від 17.12.2008 №1103, і який визначає порядок огляд водіїв на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 8 цього Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

При цьому, згідно ч.2 ст.266 КУпАП передбачено за можливе не залучати двох свідків під час огляду особи на стан наркотичного чи алкогольного сп`яніння. Однак, слід відрізняти процедуру огляду на стан сп`яніння від фіксування відмови особи від проходження огляду в медичному закладі згідно п.8 Порядку.

ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі в присутності двох свідків, про що свідчить протокол відносно вказаної особи.

Також, положення ст.266 КУпАП не можуть застосовуватися, оскільки огляд водія на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не проводиться.

Посилався на те, що така правова позиція підтверджується низкою постанов суду першої та апеляційної інстанцій.

Після перегляду відеозапису встановлено, що відео зйомка не проводилась безперервно спеціальними технічними засобами, що є порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026.

Зміст вказаного запису об`єктивно не підтверджує керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння. За таких умов зазначений відеозапис є недопустимим доказом.

Суд першої інстанції допустив суттєві порушення закону, що потягло за собою винесення незаконного рішення без ретельного з`ясування всіх обставин справи.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Кузьмін Є. О. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Заслухавши пояснення представник ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Є.О., дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ( ч.1 ст.251 КУпАП).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постанова суду першої інстанції в частині доведеності факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляд на стан наркотичного сп`яніння підтверджується зібраними по справі доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 148437 від 10 червня 2021 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала;

- відеозаписом з боді камери інспектора поліції АА-00591, з якого судом встановлено, що 10.06.2021 було зупинено автомобіль марки Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , з огляду на затоноване лобове скло автомобіля та наявність на ньому тріщин (розбите лобове скло). В процесі спілкування з інспектором поліції ОСОБА_1. не заперечувала, що саме вона керувала цим автомобілем під час його зупинки працівником поліції. ОСОБА_1 , з огляду на наявні у неї ознаки наркотичного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що остання відповіла відмовою. Після цього інспектор поліції повідомив, що відносно неї відбудеться складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши вказані докази та давши їм належну оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Така відмова зафіксована поліцейським на відеокамеру.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП обов`язкова присутність двох свідків під час огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена виключно у разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису.

Суд першої інстанції, виходячи з системного аналізу положень ст. 266 КУпАП, дійшов правильного висновку, що законодавець визначив, що з метою фіксації процедури огляду водія на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку є обов`язковим застосування інспектором патрульної поліції технічних засобів відеозапису. І тільки у випадку неможливості застосувати технічні засоби відеозапису з метою фіксації події правопорушення, інспектор поліції має вжити заходів, спрямованих на залучення двох свідків.

Апеляційний суд погоджується також з висновком суду першої інстанції, що процедура проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння включає у себе як пропозицію інспектора поліції адресовану водію, пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, так і відповідь водія у виді відмови/згоди пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

З огляду на те, що водій ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога, що в даному випадку було зафіксовано за допомогою спеціальних технічних засобів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відеозапис з боді камери АА-00591, який був досліджений судом в судовому засіданні, є належним та допустимим доказом на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16 лютого 2021 року, який набув чинності 17 березня 2013 року, ч. 2 ст. 266 КУпАП викладена саме в тій редакції, що зазначена вище, за змістом якої під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Частиною 3 прикінцевих положень зазначеного Закону встановлено обов`язок Кабінету Міністрів України у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Оскільки п. 4, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, передбачають обов`язкове залучення свідків під час огляду особи на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає, що зазначені норми положення не відповідають чинній редакції ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Вища юридична норма закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм.

Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Згідно з вимогами частини третьої статті 113 Конституції України, Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується цією Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

В даному випадку застосування підлягає саме ч. 2 ст. 266 КУпАП в чинній редакції, а також положення Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, в частині, що не суперечать їй.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що положення ч. 2 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, стосується також і випадків, коли водій відмовляється від проведення огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги про відсутність належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції і могли б слугувати підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апеляційна скарга не містить та при розгляді скарги апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова Солом`янського районного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Євгена Олександровича залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 26 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк