ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" вересня 2021 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Губська Я.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. ч.1 ст. 130, 124, ст. 122-4 КУпАП, -
22.08.2021 року о 05-10 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Renault Clio» д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців б.84 не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ Daewoo Sens» д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, внаслідок чого спричинені матеріальні збитки.
Також, 22.08.2021 о 05-10 год. в м. Харкові, вул. Гвардійців Широнінців б.84 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Renault Clio» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ Daewoo Sens» д.н.з. НОМЕР_2 та з невідомих причин залишив місце події.
Крім того, 22.08.2021 року о 05-20 год. в м. Харків вул. Дружби Народів 215, водій ОСОБА_1 , ставши учасником ДТП, керуючи транспортним засобом «Renault Clio» д.н.з. НОМЕР_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння: порушення мови, порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП
Дії водія ОСОБА_1 були кваліфіковані як порушення п.п. 2.5, 2.10 а, 12.1, 13.1 Правил Дорожнього руху України, тобто вчинення правопорушень, що передбачені ч.1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить власноручний підпис в явочному листі, де зазначив, що вину визнає та просить справу розглядати за його відсутності, просив призначити покарання у вигляді позбавлення прав керування транспортним засобом.
Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, виходячи з наступного.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення,поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. ч.1 ст. 130, 124, ст. 122-4 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №191084 від 22.08.2021 року; протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №191083 від 22.08.2021 року; протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №191063 від 22.08.2021 року, схемою місця ДТП; поясненнями ОСОБА_2 , рапортом, поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , направленням на огляд водія, відеозаписом нагрудної камери поліцейського, залученими до матеріалів справи.
При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що за змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Водій ОСОБА_1 не врахував вимоги п.п. 2.5, 2.10 а, 12.1, 13.1 Правил Дорожнього руху України, таким чином його провина в скоєнні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 122-4, 124 КУпАП, доведена у повному обсязі, права правопорушника судом не порушені.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Більш того, будь-які спеціальні знання для встановлення вини особи у вказаній дорожньо-транспортній пригоді не потрібні, оскільки причинами ДТП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, стало невиконання вимог ПДР водієм ОСОБА_1 , а не будь-які інші факти, що пов`язані з технічними особливостями автотранспортних засобів і встановлення яких потребує спеціальних знань.
Згідно з нормами КУпАП, суду належить вирішити правове питання щодо факту порушення ПДР України. Данні, які наявні в матеріалах справи, дають достатньо підстав зробити висновок з цього правового питання без спеціальних знань.
Також, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015№ 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).
Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення.
Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, протокол був складений за порушення п. 2.5. ПДР України тобто за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.
Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності
Таким чином вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена у повному обсязі.
При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.
Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
При накладенні стягнення відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, та відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Враховуючи положення ст. 8 КУпАП, суд при призначення розміру адміністративного стягнення керується редакцією ст. ст. 130 ч.1 122-4, 124 КУпАП станом на момент вчинення правопорушення.
Відповідно до копії посвідчення № НОМЕР_3 ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи.
Відповідно до п. 9, 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю; позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 16, 33, 40-1, ч.1 ст. 130, 122-4, 124,283,284, 401, КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»,суддя -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 850 грн.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 3400 грн. 00 коп.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від сплати судового збору.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку для її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя