ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/816/21 Справа № 185/2441/21 Суддя у 1-й інстанції - Щербина О. О. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2021 року, якою провадження у справі про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 ,

захисника Ткач Т.В.

потерпілого ОСОБА_1 ,

представника потерпілого Маньковського В.П.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2021 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 180281 від 09 березня 2021 року водій ОСОБА_2 19 березня 2021 року о 09.25 год., керуючи на 259км+40 м на трасі М-04 в Павлоградському районі Дніпропетровської області автомобілем ВАЗ 21063, НОМЕР_1 , під час зміни напрямку, перестроюванням, не переконався, що це буде безпечно, не надав переваги в русі автомобілю МG 550, НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався на тій смузі руху, на яку він перестроювався, чим порушив п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, в наслідок чого допустив зіткнення з вказаним автомобілем. Автомобілі отримали механічні ушкодження.

В апеляційній скарзі потерпілий просить постанову суду скасувати, визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти нього адміністративне стягнення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що суд розглянув справу без будь-якої перевірки обставин події, з грубим ігноруванням наявних у справі доказів, без їх дослідження та надання оцінки, а також прийняв рішення виключно з показів ОСОБА_2 . Вказує, що доводи ОСОБА_2 та висновки суду про те, що він ззаду вдарив автомобіль під керуванням ОСОБА_2 спростовуються розташуванням механічних пошкоджень на автомобілях, у ОСОБА_2 на лівій частині, у потерпілого на правій. Звертає увагу, що ОСОБА_2 зробив різко маневр вліво та вдарив його авто, при цьому зіткнення відбулось на полосі руху потерпілого. Вважає, що суд незаконно відмовив у задоволенні його клопотання про виклик поліцейських для допиту у якості свідків.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП.

Так, закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до висновку, що наявна у матеріалах справи сукупність доказів є недостатньою для того, щоб прийти до однозначного висновку за критерієм поза розумним сумнівом щодо винуватості водія ОСОБА_2 у вчиненні ДТП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення щодо неї.

Зокрема, суд першої інстанції послався на пояснення ОСОБА_2 про те, що він, об`їхавши містком ями та вибоїни, перестроївся в правий ряд та в цей час його ззаду вдарив автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 .

У зв`язку з викладеним та з урахуванням наявності ям та вибоїн, а також відсутності сліду гальмівного шляху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 суд прийшов до висновку, що вказані обставини спростовують висновки, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення про порушення ОСОБА_2 п.п.10.1, 10.3 ПДР України.

Вказані висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вказані висновки суду спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи, при цьому за наявності суперечливих пояснень учасників ДТП в оскаржуваній постанові не зазначено, чому суд взяв до уваги показання ОСОБА_2 і відхилив показання ОСОБА_1 .

Як встановлено апеляційним переглядом водію ОСОБА_2 інкримінується порушення Правил дорожнього руху України, яке виразилося в тому, що він 19 березня 2021 року о 09.25 год., керуючи на 259км+40 м на трасі М-04 в Павлоградському районі Дніпропетровської області автомобілем ВАЗ 21063, НОМЕР_1 , під час зміни напрямку, перестроюванням, не переконався, що це буде безпечно, не надав переваги в русі автомобілю МG 550, НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався на тій смузі руху, на яку він перестроювався, чим порушив п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, в наслідок чого допустив зіткнення з вказаним автомобілем. Автомобілі отримали механічні ушкодження.

Апеляційний суд, проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови, дійшов висновку про те, що суд першої інстанції не дав належну оцінку схемі місця ДТП та поясненням потерпілого ОСОБА_2 з точки допустимості, належності та взаємозв`язку, а також не дослідив та взагалі не надав оцінки наданим потерпілим фототаблицям з місця ДТП, які мали істотне значення для розгляду справи.

Так, як правильно було зазначено в апеляційній скарзі, суд першої інстанції при визнанні позиції ОСОБА_2 щодо обставин ДТП, не взяв до уваги те, що з пояснень останнього слідує, що зіткнення відбулось після здійснення ним перестроювання в правий ряд ззаду, однак з пояснень потерпілого ОСОБА_1 та фототаблиць з місця ДТП слідує, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 отримав пошкодження лівого заднього крила та заднього бампера зліва.

Вказані пояснення потерпілого також підтверджується схемою місця ДТП від 19 березня 2021 року, яка складена за участі обох учасників ДТП у відповідності до вимог п. 4 розділу VIII «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС № 1395 від 07 листопада 2015 року, та на якій графічно зображено місце дорожньо-транспортної пригоди та зафіксовано всі об`єкти та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, а також яка містить перелік пошкоджень, отриманих транспортними засобами в результаті ДТП.

З огляду на викладене суд першої інстанції прийшов до необгрунтованого висновку, щодо відсутності в діях ОСОБА_2 порушень вимог п.п. 10.1, 10.3 ПДР України.

Крім того, як слідує зі схеми місця ДТП від 19 березня 2021 року зіткнення відбулось на лівій смузі руху, тобто на смузі руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що також спростовує пояснення ОСОБА_3 .

При цьому ОСОБА_2 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та схеми місця ДТП жодних зауважень чи доповнень не мав.

З пояснень ОСОБА_2 наданих як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду вбачається, що він перед початком перестроювання мав об`єктивну можливість побачити та бачив, що у попутному напрямку рухається транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , а тому повинен був у відповідності до вимог п. 10.3 ПДР України дати дорогу транспортному засобу, що рухається в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

При оцінці вказаних доказів апеляційний суд вважає їх належними, допустимими та приходить до наступних висновків.

Оцінюючи пояснення водія ОСОБА_2 апеляційний суд вважає їх недостовірними і розцінює як спосіб захисту від притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки такі пояснення спростовуються поясненнями потерпілого, схемою місця ДТП та іншими письмовими доказами до справі.

Пояснення потерпілого ОСОБА_1 повністю узгоджуються із фактичними даними, які були зафіксовані на схемі місця дорожньо-транспортної події від 19 березня 2021 року, а також фотознімками з місця ДТП і транспортних засобів, з аналізу яких вбачається, що зіткнення транспортних засобів відбулось на 259км+40 м на лівій смузі руху траси М-04 в Павлоградському районі Дніпропетровської області та внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Також, винуватість ОСОБА_2 підтверджується і протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 100281 з доданою до нього схемою місця ДТП, поясненнями потерпілого та іншими наявними у матеріалах справи доказами.

Згідно п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З п. 10.3 ПДР України слідує, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Отже, перед початком руху та здійсненням повороту водій ОСОБА_2 повинен був переконатись, що такий маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху чи у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Таким чином, факт порушення водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України в повному обсязі підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП з фототаблицею, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовані місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП, фототаблицями з місця ДТП та наданими у судовому засіданні суду апеляційної інстанції поясненнями ОСОБА_2 і потерпілого ОСОБА_1 .

З огляду на вищевикладене апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги потерпілого щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

Даючи оцінку вищевказаним доказам апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення уповноваженою особою лейтенантом поліції УПП в Дніпропетровській області факту порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена, а його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, як встановлено в апеляційному суді, подія мала місце 19 березня 2021 року, а тому строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчились на момент розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, зважаючи на необґрунтованість викладеного у постанові суду першої інстанції висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з винесенням нової постанови, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову місцевого суду - скасувати.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2021 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот