Провадження № 3/161/1542/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2021 року місто Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пахолюка А.М.,

при секретарі - Шандерик В.В.,

за участю:

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , місце роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 , військова частина НОМЕР_1 (начальник), -

за вчинення правопорушення, передбаченого п. 6, 8 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
07 грудня 2020 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого п. 6, 8 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення №54/24/38-3868 від 04 грудня 2020 року.

Із протоколу про адміністративне правопорушення №54/24/38-3868 від 04 грудня 2020 року (далі протокол), вбачається, що в ході проведення позапланової тематичної перевірки стану охорони державної таємниці у ІНФОРМАЦІЯ_3 (акт від 04.12.2020 року №54/24/38-3872 дск), встановлено, що ОСОБА_2 будучи начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порушення вимог ч. 6 ст. 5, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну таємницю», пунктів 3, 116, 729, 749 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях» затвердженого Постановою КМУ від 18.12.2013 року №939 (далі Порядок), не вжив достатніх заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечив вимоги режиму секретності під час здійснення прийому іноземних делегацій, груп, окремих іноземців та проведення роботи з ними у ввіреній йому військовій частині, за що передбачена відповідальність п. 6, 8 ч. 1 ст.212-2 КУпАП.

Зокрема, у протоколі встановлено, що 23.10.2020 року Луцький прикордонний загін відвідувала група іноземців, а саме представники Генерального Консульства Республіки Польща в м. Луцьку на чолі з Генеральним Консулом Республіки Польща в м. Луцьку ОСОБА_3 та Віце-консулом Республіки Польща в м. Луцьку Адамом Мисліцьким. Рішення про прийом іноземців приймалось особисто полковником ОСОБА_2 . Зустріч з громадянами іноземної держави відбувалось в межах режимної території ІНФОРМАЦІЯ_4 , зокрема в службовому кабінеті №210 б (начальника прикордонного загону). Враховуючи те, що відповідний візит іноземців до прикордонного загону був незапланований та у зв`язку з прийняттям одноосібного та невідкладного рішення начальником прикордонного загону ОСОБА_2 щодо прийому іноземців, останній несвоєчасно повідомив про вказаний факт посадових осіб структурних підрозділів, які відповідають за організацію та здійснення заходів щодо забезпечення режиму секретності у військовій частині (режимно-секретне відділення) та безпосередньо організовують прийом окремих іноземців, які передбачені вимогами п.п. 715, 716, 717, 719, 720, 721, 722 Порядку. Зокрема, програма прийому і роботи з іноземцями, план забезпечення режиму секретності на час перебування іноземців розроблялись після їх вибуття з прикордонного загону. Орган СБУ у письмовій формі про склад іноземної делегації з направленням відповідних копій матеріалів, визначених п.п. 719, 722 Порядку своєчасно до прибуття іноземців не повідомлявся. Передбачені Порядком заходи охорони державної таємниці на час перебування іноземців в прикордонному загоні не вживались. Крім зазначеного, подібний випадок невиконання вимог законодавства щодо охорони державної таємниці під час здійснення прийому окремого іноземця та проведення роботи в прикордонному загоні мав місце 09.11.2020 року під час візиту до прикордонного загону громадянина Республіки Польща ОСОБА_4 .

В судове засідання ОСОБА_2 та захисник Каверін С.М. не з`явилися хоча повідомлялися судом про день, час та місце розгляду справи.
Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності ОСОБА_2 та захисника Каверіна С.М., які не з`явилися з врахуванням присутності захисника Шевчука В.В. та по наявним матеріалам справи.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 Шевчук В.В., винність в інкримінованому ОСОБА_2 правопорушенні, передбаченого п. 6, 8 ч. 1 ст.212-2 КУпАП, не визнав. Суду пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення не містить жодних фактичних даних, які б свідчили про наявність у діях чи бездіяльності ОСОБА_2 порушення законодавства про державну таємницю, а тому підлягає закриттю. Разом з тим, підтримав письмові пояснення захисника ОСОБА_2 Каверіна С.М.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6, 8 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Диспозиція п. 6, 8 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці та недодержання вимог законодавства щодо забезпечення охорони державної таємниці під час здійснення міжнародного співробітництва, прийому іноземних делегацій, груп, окремих іноземців та осіб без громадянства та проведення роботи з ними.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 та згідно зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці за відповідною формою від 02.09.2013 року взяв на себе відповідальність за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці(а.с. 79).

Як вбачається з Акту перевірки стану охорони державної таємниці в ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.12.2020 року (далі по тексту - Акт), комісією співробітників УСБУ у Волинській області встановлені факти невиконання вимог законодавства щодо охорони державної таємниці під час здійснення прийому іноземних делегацій, окремих іноземців та проведення роботи з ними в прикордонному загоні, чим порушено ч. 6 ст. 5, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну таємницю» та п.п. 3, 116, 715, 716, 717, 719, 720, 721, 722, 729, 749 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях (далі по тексту - Порядок) (а.с. 46-59) .
На підставі зазначеного акту перевірки, спеціалістом Управління Служби безпеки України у Волинській області 04.12.2020 року, керуючись ст.ст. 254-256 КУпАП, складено протокол про адміністративне правопорушення №54/24/38-3868 за пунктами 6, 8 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, відносно начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 (а.с. 1-3) (далі по тексту - протокол).

Однак, на думку суду, у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6, 8 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, виходячи з наступного.
Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».
Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Лучанінова проти України»).
Згідно висновків ЄСПЛ у рішенні у справі «Карелін проти Росії», за відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти справи чи суперечностей, у разі відшукування судом самостійно доказів винуватості особи, зазначені дії суду призведуть до порушення ч.1 ст.6 Конвенції.
Отже, суд, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.
Статтею 7 КУпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.
За змістом вищевказаного протоколу, суть адміністративного правопорушення, передбаченого п.п.6, 8 ч.1 ст.212-2 КУпАП полягає у тому, що ОСОБА_2 під час прийому різних за складом іноземних делегацій 23.10.2020 року та 09.11.2020 року не дотримався вимог ст. 37 Закону України «Про державну таємницю» та Порядку, що виявилися у несвоєчасному та неналежному інформуванні органа СБУ про такі факти.
Однак, такий протокол на думку суду, не можуть вважатись допустимими доказами в даній справі, виходячи з наступного.
В ході розгляду даної справи постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2021 року матеріали справи про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_2 за п. 6, 8 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП повернуто до УСБУ у Волинській області для доопрацювання та належного оформлення, оскільки, вказаний протокол складений без додержання вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок оформлення в Службі безпеки України матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Центрального управління СБУ від 22.03.2017 року №173 (далі по тексту - Інструкція). Судом конкретно було зазначено про наявні недоліки чинного законодавства при складанні протоколу.
15 лютого 2021 року матеріали даної адміністративної справи були повернуті УСБУ у Волинській області з доопрацювання.
Із доданого до матеріалів адміністративної справи листа УСБУ у Волинській області №54/24/38-468дск від 12.02.2021 року вбачається, що в ході доопрацювання встановлено, що при складанні 04.12.2020 року протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , посадовими особами Управління не було допущено порушень вимог КУпАП та Інструкції, а також додано витяг з посадової інструкції головного спеціаліста сектору охорони державної таємниці, щодо обов`язку головного спеціаліста документувати правопорушення, передбачені ст.ст. 212-2, 212-5 КУпАП (а.с. 112-115).
Відтак, органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, фактично не було усунуто недоліки, зазначені у постанові суду від 18.01.2021 року.
При цьому, викладені у листі УСБУ у Волинській області від 12.02.2021 року доводи щодо відсутності порушень вимог КупАП та Інструкції під час оформлення протоколу є власним тлумаченням норм права, яке суперечить як вимогам закону, так і судовій практиці, а відтак не беруться судом до уваги.
Зокрема, статтею 278 КУпАП чітко передбачено право суду, як органу, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, при її підготовці до розгляду вирішувати, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005, визнається правильною практика тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.
Саме такі посилання були у вказаній судом постанові від 18.01.2021 року, якою матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_2 були повернуті для доопрацювання та належного оформлення.
Враховуючи наведені обставини, з врахуванням зазначеного прецедентної практики ЄСПЛ, суд після повернення матеріалів справи 15.02.2021 року з оформлення та доопрацювання розглядає справу по наявних матеріалах адміністративної справи.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції про порядок оформлення в Службі безпеки України матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Центрального управління СБУ від 22.03.2017 року №173 (далі Інструкція), протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 212-2 (крім пункту 9 частини першої), КУпАП, уповноважені складати співробітники СБУ відповідно до їх службових (посадових) обов`язків (інструкцій).
Згідно до п. 1, 5 Розділу ІІ Інструкції, у випадку виявлення факту вчинення адміністративного правопорушення уповноважені посадові особи складають протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) із зазначенням у ньому відомостей відповідно до частини першої статті 256 КУпАП та збирають докази (стаття 251 КУпАП). У разі вчинення особою кількох окремих адміністративних правопорушень протоколи складаються щодо кожного з вчинених правопорушень.
Наявний у матеріалах справи складений відносно ОСОБА_2 протокол № 54/24/38-3868 від 04 грудня 2020 року (далі протокол), в даному випадку, не відповідає вищевказаним вимогамКУпАП та Інструкції.
Зокрема, із змісту зазначеного протоколу вбачається, що ОСОБА_2 23.10.2020 року та 09.11.2020 року вчинив адміністративні правопорушення, які виявилися у порушення встановленого законом порядку прийому іноземців. При чому, вказано, що у ці дати прийом проводився щодо різних іноземних громадян.
Відтак, у даному випадку, відбулися дві різних події, які різняться за своєю об`єктивною стороною (час, учасники, обставини), а тому за змістом протоколу ОСОБА_2 фактично інкримінується два окремих адміністративних правопорушення, які мали місце 23.10.2020 року та 09.11.2020 року.
Однак, всупереч вимогам Інструкції, співробітником Управління СБУ у Волинській області складено лише один протокол щодо двох окремих адміністративних порушень.
Крім того, при складанні зазначеного протоколу щодо факту порушення 23.10.2020 року не зазначено даних щодо місця та часу вчинення порушення, а лише вказано, що воно мало місце в межах режимної території ІНФОРМАЦІЯ_4 без зазначення місця знаходження останнього.
Натомість щодо факту порушення, який мав місце 09.11.2020 року взагалі не зазначено ні місця, ні часу, ні суті порушення, а лише вказано про аналогічність випадку невиконання законодавства щодо охорони державної таємниці.
Із матеріалів справи також вбачається, що у порушення п.12 розділу ІІ Інструкції у протоколі про адміністративне правопорушення у розділі 11 також не вказано жодних додатків, хоча, разом із протоколом на розгляд суду надіслано ряд письмових доказів (письмові пояснення, акт, листи тощо).
Відтак, суд вважає, що такі письмові докази, що не зазначені в якості додатків до протоколу, не можуть вважатися належними і допустимими, так як не відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки, матеріали справи не містять даних про обізнаність ОСОБА_2 в ході складення протоколу про адміністративне правопорушення із такими письмовими документами, що не були зазначені в якості додатків до протоколу.
Отже, при складанні адміністративного протоколу посадовими особами УСБУ у Волинській області порушено процедуру його складання, а саме, два окремих правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_2 , об`єднанні в одному протоколі, факт порушення 23.10.2020 року не містить даних щодо місця та часу вчинення порушення, а лише вказано, що воно мало місце в межах режимної території ІНФОРМАЦІЯ_4 без зазначення місця знаходження останнього, а факт порушення, який мав місце 09.11.2020 року взагалі не містить ні місця, ні часу, ні суті порушення, а лише вказано про аналогічність випадку невиконання законодавства щодо охорони державної таємниці. Крім того, додані до протоколу письмові докази не зазначені як додатки до нього, а тому є неналежними доказами у даній справі.
Відтак, суд критично ставиться до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки, він складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції, а тому всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_2 відповідно до ст. 62 Конституції України, тлумачаться на його користь.
Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.п. 6, 8 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, яке ставиться йому у провину, не підтверджується належними та допустимими доказами наявними в справі, і таких не було здобуто в ході судового розгляду.
З врахуванням вищевказаної прецедентної практики ЄСПЛ, суд у даному випадку не має права самостійно збирати з власної ініціативи будь-які інші докази у справі щодо винуватості особи.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, з урахування встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 , складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого п.п. 6, 8 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, то провадження в справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП України.
Керуючись ст. ст. 7, 33-34, 38, п. 1 ст. 247, 278, 283, 284 КУпАП, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, Інструкцією про порядок оформлення в Службі безпеки України матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Центрального управління СБУ від 22.03.2017 року №173, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за п. 6, 8 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Пахолюк А.М.