ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,4 грн.

Згідно з постановою, 14 листопада 2020 року, о 01 годині 23 хвилин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки AUDI S4, д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Патріарха Мстислава, 4 в м.Полтаві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіри, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків, в установленому законом порядку, відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

Не погоджуючись з рішенням суду, з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 .

Просить скасувати постанову суду першої інстанції і постановити нову, якою провадження по справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує на порушення його права на захист та позбавлення можливості надати заперечення та пояснення щодо обставин справи через розгляд справи без його участі, тоді як суд мав інформацію про його хворобу.

Не оспорюючи факту керування транспортним засобом, вказує на відсутність порушень з його боку правил ПДР України, відсутність підстав у працівників поліції вважати, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, а отже і відсутність підстав для зупинки автомобіля.

Зазначає, що відмовившись від проведення огляду на місці, наполягав на проходженні огляду у медичному закладі шляхом дослідження кровяного забору. Від огляду на місці відмовився у зв`язку із наявністю ознак вірусного захворювання та ураженням легень.

Також зазначає, що пройшов огляд на зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння у медичному закладі, проте зі змістом висновку лікаря його не було ознайомлено. Так, медичний висновок №529 є неповним та не містить інформації щодо проходження ним зовнішнього огляду, спростовується доказами з відеозапису.

Стверджує, що від проходження огляду не відмовлявся та проведенню медичного огляду не перешкоджав.

Окрім цього вказує на залучення свідків вже після безпосереднього огляду лікарем.

При цьому просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

03.03.2021 до початку апеляційного розгляду до Полтавського апеляційного суду надійшла заява захисника Здебської О.П. в інтересах ОСОБА_1 про розгляд апеляційної скарги без її участі та участі ОСОБА_1 , тому вважаю за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції відбувся без участі ОСОБА_1 , копію постанови отримала захисник ОСОБА_1 , адвокат Здебська О.П., 01.02.2021, апеляційну скаргу подано у цей же день, тобто в 10-денний строк. Отже, строк на апеляційне оскарження не пропущений.

Згідно з ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийдуть до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування. У такому разі, згідно із ч.2 ст.284 КпАП України, виноситься постанова про закриття справи.

Цих вимог місцевим судом не було дотримано з огляду на наступне.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Саттею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Вказаним законом ст.130 КпАП України викладена в новій редакції та передбачає відповідальність за керування суднами, особами які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; за передачу керування судном такій особі; за відмову такої особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; за вчинення таких дій особами, які не мають права керування річковими, морськими або маломірними суднами; за уживання судноводієм після аварійної події за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як судно було зупинено на вимогу поліцейського або іншої уповноваженої законом посадової особи до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Водночас, Кримінальний Кодекс України доповнений статтею 286-1, якою встановлена, зокрема, відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

17 червня 2020 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 3 липня 2020 року та яким положення, що змінювали ст.130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1 вилучені із Закону №2617-VІІІ. Водночас, зміни в цій частині до самих Кодексів внесені не були та станом на 03 березня 2021 року до тексту КУпАП та КК України, опублікованому на офіційному сайті Верховної Ради України, не вносилися.

Відсутність внесення змін у ці Кодекси на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 3 липня 2020 року, узгоджується з приписами ч.6 ст.90 Закону України «Про Регламент Верховної Ради України», відповідно до якої законопроект може передбачати внесення змін лише до тексту первинного законодавчого акта (закону, кодексу, основ законодавства тощо), а не до закону про внесення змін до цього законодавчого акта.

Таким чином, правопорушення, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, з 01.07.2020 року віднесене до кримінальних проступків, а відповідна норма КУпАП, яка передбачала адміністративну відповідальність за такі діяння, втратила чинність.

За змістом матеріального закону ст. 286-1 КК України, яка на сьогодні є чинною, та була чинною на момент події, підлягає застосуванню в даному випадку, а тому притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за наведених вище підстав є неможливим.

У зв`язку з вище викладеним, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі ч.2 ст.284 КУпАП, а матеріали справи - передачі до Полтавської місцевої прокуратури, в порядку ст. 253 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 253, 294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження по справі закрити на підставі ч.2 ст.284 КпАП України, а матеріали справи направити керівнику Полтавської місцевої прокуратури, в порядку ст. 253 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко