Справа № 464/5287/20 Головуючий у 1 інстанції: Теслюк Д.Ю.
Провадження № 33/811/1920/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі судді - Белени А.В.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності, - ОСОБА_1 ,

представника - адвоката Мухи О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою адвоката Буряка А.Ю., на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 08 грудня 2020 року,

встановив :

Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 08.12.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 18.09.2020 о 13.20 год. у м.Львові по вул.Луганській, 6, керував автомобілем марки «Mazda 626», р.н. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння; огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» у м.Львові по вул. Кульпарківській, 95 (висновок №000632 від 18.09.2020 р.), чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову адвокат Буряк А.Ю., в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження; постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.6 ч.2 ст. 247 КУпАП; а також стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Щодо пропущеного строку, то апелянт вважає, що постанову суду отримана 22.12.2020, слухання справи відбулося без участі ОСОБА_1 , а про існування постанови йому стало відомо тільки після отримання копії постанови. Просить строк поновити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом не були досліджені всі обставини справи, які підтверджують незаконність процедури освідування на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 не відмовився від огляду в медичному закладі у лікаря-нарколога. Було проведено два огляди, бо при першому огляді лікар не виявив ознак наркотичного сп`яніння. Суд не допитав лікаря в судовому засіданні щодо процедури освідування.

Апелянт наполягає, що суд безпідставно відмовив у клопотанні адвоката про закриття провадження на підставі п.6 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки на час розгляду в суді справи ст.130 ч.1 КУпАП була криміналізовано відповідно до редакції від 13.08.2020.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 повинні бути повернуті судовий збір сплачений про подачі апеляційної скарги та витрати на правничу допомогу.

Заслухавши пояснення та думку адвоката Мухи О.І., підтриману ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 420776 від 18 вересня 2020 року, що відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

- висновком про результат медичного огляду КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» №000632 від 18.09.2020, відповідно до якого ОСОБА_1 18.09.2020 перебував у стані наркотичного сп`яніння та який був підписаний самим ОСОБА_1 про те, що він ознайомлений із результатами огляду. Зауважень, заперечень чи письмових пояснень з приводу проведеного огляду, останній письмо не вказав.

Згідно з ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За положеннями ч.3 зазначеної статті за певних випадків огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок огляду водія на стан сп`яніння, встановлений ст. 266 КУпАП, розкритий в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.

Згідно з п. 2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Таким чином покликання апелянта про те, що працівники поліції діяли в супереч Інструкції, при виявленні у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, не відповідають дійсності.

Апеляційні вимоги були предметом розгляду в суді першої інстанції.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення. Докази у справі є належними та допустимими для підтвердження провини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Покликання апелянта про необхідність відшкодування сплаченого судового збору, при подачі апеляції, та коштів затрачених на правову допомогу є необгрунтованими, оскільки КУпАП не вимагає, при подачі апеляційної скарги у справі про адміністративне правопорушення платити судовий збір, відтак не передбачено підстави та процедуру такого відшкодування, а також даним кодексом не передбачено відшкодування витрат на правову допомогу.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Таким чином апеляційний суд дійшов висновку, що суддя підставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у в межах санкції даної статті. Тобто стягнення накладене судом відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, за змістом якої при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Адміністративне стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на правопорушника відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Поновити адвокату Буряку А.Ю. строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Буряка А.Ю. - залишити без задоволення.

Постанову судді Сихівського о районного суду м. Львова від 08 грудня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена