Єдиний унікальний номер судової справи: 225/1037/21
Номер провадження: 3/225/356/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м. Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Ткач Г.В. розглянув матеріал, що надійшов з Відділення поліції №1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Щербинівка м.Торецька (м. Дзержинська) Донецької області, громадянина України, працюючого підземним електрослюсарем у ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якому роз`яснені права відповідно до ст.ст.10, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №614513 від 19.02.2021 10.02.2021 о 21.40 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 в присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на їх адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю, тобто скоїв домашнє насильство.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що з ОСОБА_2 мають спільну дитину, однак разом не проживають. Все почалось з того, що він того дня забрав дитину з дитячого садка, оскільки вони довго не бачились. Він купив дитині подарунок, запросив в гості, запропонував залишитися в нього, якщо захоче. ОСОБА_1 попередив вихователя. Ввечері від ОСОБА_4 були пропущені дзвінки, оскільки телефон був в будинку, а він на подвір`ї. З ОСОБА_2 напряму не спілкується. Він передзвонив і повідомив, що ОСОБА_5 залишиться в нього. Ввечері зателефонували поліцейські, попросили вийти, на вулиці були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кричали: «Де дитина». Поліцейські пройшли в будинок, побачили дитину. Після чого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поїхали на таксі. Дитина залишилась з ним. Зазначив, що погроз та нецензурної лайки на адресу ОСОБА_2 та її дочки не було. З нею він спілкувався в присутності поліцейських.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_1 розлучились через його запальний характер, в той день він обіцяв повернути дитину ввечері, чого не зробив. Дитина перебувала в іншому будинку. Коли дитину засняли на камеру, вона була зажата. ЇЇ навчили казати, що вона хоче побути у батька. 14.02.2021 телефонував ОСОБА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, повідомив, що дитина була в лікарні, але її не повідомив про це. На місці його заспокоювали поліцейські. В будинок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не пустили, щоб ОСОБА_5 не побачила сестру. Все відбувалось у присутності поліцейських. ОСОБА_1 підійшов з іншого будинку. На запитання доповнила, що він її ображав, погрожував, як точно не пам`ятає, назвав козою.

Свідок ОСОБА_3 у присутності законного представника суду показала, що ОСОБА_8 з дитячого садку забрав ОСОБА_1 . ОСОБА_3 зателефонувала ОСОБА_1 , він сказав, щоб вона покликала матір. Він на неї накричав, і сказав, що дитину не віддасть. Вона з матір`ю і поліцейськими приїхали до будинку ОСОБА_1 , але дитину він не віддав. У присутності поліцейських виражався на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, ображав її, про що є відеозапис, зроблений нею на мобільний телефон. Співмешканка ОСОБА_1 з будинку не виходила.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що проживає разом з ОСОБА_1 однією сім`єю. Пояснила, що ОСОБА_1 з дитиною ввечері прийшов до неї, телефонував вихователю. Потім йому телефонувала ОСОБА_3 , щоб він привіз додому ОСОБА_8 . Приблизно о 22.00 год. поліцейські зателефонували, попросили вийти ОСОБА_1 . На дворі були поліцейські, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Поліцейські зайшли в будинок, запитали у дитини, чи хоче вона до матері. Ніяких погроз з боку ОСОБА_1 не було. Натомість поліція заспокоювала ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 року №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 КУпАП», суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229-19, від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 цього Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд, проаналізував докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності, достатності та вважає не доведеними фактичні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №614513 від 19.02.2021 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та гарантує право на справедливий судовий розгляд.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява F7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, до протоколу долучено довідку про результати перевірки поліцейського, рапорт за повідомленням оператору 102, за яким заявниця ОСОБА_2 повідомила, що з її дитиною знаходиться п`яний батько, хвилюється, щоб він не заподіяв шкоди дитині, протокол прийняття заяви від 10.02.2021 ОСОБА_2 , письмові пояснення.

Суд зазначає, що з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існують неприязні відносини. Так, конфліктна ситуація 10.02.2021 року виникла з приводу відсутності згоди батьків щодо місця перебування спільної дитини. Саме з цього приводу ОСОБА_2 і звернулась до поліції, повідомив про побоювання щодо дитини оператору 102. Суд зауважує, що заявниця не переслідувала мету захисту від колишнього чоловіка. Натомість, вона бере з собою неповнолітню доньку та з поліцейськими прибуває до місця проживання ОСОБА_1 . Відтак, ОСОБА_2 не відчуває небезпеки та свідомо бере з собою неповнолітню доньку, яка також бере активну участь в подіях.

Доводи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про лайку ОСОБА_1 не підтверджено об`єктивними доказами. Навіть з запису зробленого ОСОБА_3 , на підтвердження позиції, вбачається, що ОСОБА_1 не проявляє грубості, лайки, тиску.

Відтак, юридична природа конфлікту, що існує між учасниками, має інший, цивільно-правовий характер щодо виховання спільної дитини батьками та не утворює складу домашнього насильства.

До матеріалів справи додано відеозапис з телефону, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в присутності поліцейських розмовляв з ОСОБА_2 , однак не ображав її. Малолітня ОСОБА_10 перебувала в будинку за місцем проживання батька и виявила бажання побути у батька в гостях.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з п.1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з викладеним, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд вважає необхідним провадження по справі за ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_11 , закрити.

Керуючись ст.ст.9,247,280,283,284 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення №225/1037/21 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду в справах про адміністративні правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя: