Провадження №3/428/2407/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Бойко Н.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Забайрачного В.А.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , виданий Попаснянським РВ УМВС України в Луганській області 14.01.1998 року, РНОКПП НОМЕР_2 , приватного підприємця, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2021 року об 11-00 годині в м. Сєвєродонецьк Луганської області по пр. Хіміків, 33, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки RENAULT TRAFIC FL, номерний знак НОМЕР_3 , що належить йому на праві особистої власності, під час руху заднім ходом, не переконався в безпечності маневру, не звернувся за допомогою до інших осіб, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом автомобілем марки VOLKSWAGEN CC, номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого залишив місце пригоди, приймалися міри до його розшуку.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, надав пояснення аналогічні тим, що викладені в наданих суду письмових поясненнях та зазначив, що 25.08.2021 року він приїжджав у справах до м. Сєвєродонецька. Коли рухався поблизу парковки по пр. Хіміків, зупинився на проїзній частині та ввімкнув «аварійку», оскільки щось трапилось з автомобілем і він не рухався. Він зателефонував майстру з ремонту автомобіля, коли почув поштовх і його автомобіль трохи посунувся. Він зрозумів, що автомобіль який паркувався, в`їхав в його автомобіль. Коли він вийшов зі свого автомобіля, то водій який в нього в`їхав ( ОСОБА_2 ), також вийшов з автомобіля і почав лаятись. Він пояснив, що його автомобіль нерухомий і він не може нічого зробити, на що ОСОБА_2 погрожував йому насильством і заподіянням шкоди. На що він запропонував звернутись до поліції, але ОСОБА_2 ніяк не відреагував і поїхав геть. Через деякий час він також поїхав з місця ДТП. Коли він знаходився у родичів у Республіці Білорусь, йому зателефонував син і сказав, що його бачили у ДТП. Винним себе у вчиненому ДТП не вважає.

Адвокатом Забайрачним В.А. надані суду письмові клопотання, які долучені до матеріалів справи та в яких зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 складений з істотними порушеннями: ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені Конституцією України та ст. 268 КУпАП, вказаний протокол було складено з порушенням вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП. Працівниками поліції не надано належних доказів його вини, як то записи з камер відеоспостереження та інше. Крім того, ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що не розуміє українську мову достатньо задля розуміння викладених в протоколі даних, оскільки народився, навчався і прожив у Білорусії до 1985 року. У зв`язку з чим просить справу закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 25.08.2021 року він приїхав на Центральний ринок в м. Сєвєродонецьку, автомобіль залишив на парковці поряд з ринком. Коли почав виїжджати з парковки, рухався заднім ходом, побачив автомобіль ОСОБА_1 , який рухався по пр. Хіміків і пропустив його. Після чого почув хруст лівого дзеркала та побачив, що автомобіль ОСОБА_1 зіткнувся з його автомобілем. Він стояв біля його лівої двері. Вийшовши з автомобіля, запропонував ОСОБА_1 вирівняти дверцята його автомобіля, на що ОСОБА_1 сказав, що йому все одно і поїхав з місця ДТП. Після чого він викликав працівників поліції, які склали схему ДТП. Йому довелось полагодити дверцята, оскільки після ДТП на них була вм`ятина. За роботу він заплатив 5 000 гривень.

За клопотанням адвоката Забайрачного В.А. в інтересах ОСОБА_1 до матеріалів справи додані письмові пояснення ОСОБА_3 , який займається ремонтом дизельних автомобілів (мікроавтобусів) та який пояснив, що наприкінці серпня 2021 року приблизно з 10 до 11 годин йому зателефонував ОСОБА_1 і повідомив, що у нього на дорозі біля Центрального ринку м. Сєвєродонецька раптово вимкнувся двигун автомобіля, що призвело до зупинки автомобіля. Після телефонної розмови, в той же день ОСОБА_1 приїхав до нього на станцію на автомобілі RENAULT TRAFIC FL, номерний знак НОМЕР_3 . ОСОБА_1 був дуже схвильований і розказав, що в результаті відмови роботи двигуна він зупинився на пр. Хіміків м. Сєвєродонецька в районі Центрального ринку, де на його автомобіль здійснив наїзд автомобіль VOLKSWAGEN CC, що здійснював виїзд заднім ходом зі стоянки. Водій автомобіля VOLKSWAGEN CC погрожував ОСОБА_1 насильством та підпалом домівки.

Заслухавши надані в судовому засідання пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення встановлено, що процесуальним документом, який є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності являється протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП за ст. 124 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення складають уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Протоколи про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 362434 та серії ДПР18 № 362433 від 20.10.2021 відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП складені т.в.о. начальника СРОМ ДТП Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Юзефовичем Дмитром Вадимовичем. Дана особа за своєю посадою та функціональними обов`язками повноважна складати протоколи про адміністративні правопорушення, а тому суд приходить до висновку про складення протоколу уповноваженою на те посадовою особою Національної поліції.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявна схема місця ДТП, що була складена 25 серпня 2021 року інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Сугако Андрієм Олександровичем за участю водія ОСОБА_2 . Зокрема, під час її оформлення було зафіксовано наступне: ділянку дороги, на якій відбулось ДТП; транспортний засіб VOLKSWAGEN CC, номерний знак НОМЕР_4 , причетний до ДТП, координати його розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів, наявність кількох смуг руху в одному напрямку, відсутність дорожніх знаків, що регулювали б напрямки руху по смугах, а також пошкодження, який автомобіль отримав внаслідок ДТП. Схема підписана водієм ОСОБА_2 .

При цьому, будь-яких зауважень, заяв, скарг, водій ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Перевіривши на відповідність вимогам п.п. 4, 5 Розділу VІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, вказану схему місця ДТП, суд приходить до обґрунтованого висновку, що даний доказ був оформлений допустимим шляхом та належно відповідає обставинам, зафіксованим в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема, на схемі місця ДТП була графічно зображена вся сукупність факторів, що характеризує дорожню обстановку на вказаній ділянці дороги, а також всі необхідні відомості для прийняття обґрунтованого та справедливого рішення по справі. Означена схема місця пригоди відповідає принципу її допустимості як доказу, оскільки жодним з учасників провадження в цій справі не оспорюються, що остання була складена уповноваженою посадовою особою патрульної поліції, за участі водія-учасника ДТП ОСОБА_2 .

Отже, факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України в повному обсязі підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, в їх сукупності, а саме підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 362434 та серії ДПР18 № 362433 від 20.10.2021 року; схемою місця ДТП, яка сталася 25.08.2021 року; письмовими поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_2 підтверджений у судовому засіданні рапортом щодо викладених в проколі обставин.

Дані докази у розумінні ст. 251 КУпАП, суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення.

Письмові пояснення ОСОБА_3 , який є майстром з ремонту дизельних автомобілів, суд не може покласти в основу прийнятого рішення, оскільки він не був свідком ДТП, обставини ДТП йому відомо зі слів ОСОБА_1 , а також повідомлені ним обставини не можуть достовірно свідчити про невинуватість або винуватість будь-кого з учасників ДТП.

Крім того, надані ОСОБА_1 фотографії відеокамер, розташованих на будівлі Приватбанку, житлових будинках та стовпах, суд не бере до уваги, оскільки вони не підписані ані учасниками ДТП, ані будь-якими свідками. Крім того, незрозуміло, на якій вулиці, проспекті, бульварі міста Сєвєродонецька та ділянці дороги вони зроблені.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не розуміє достатньо українську мову суд не бере до уваги, оскільки клопотання про призначення йому перекладача в судовому засіданні ним не заявлялось.

Також суд не бере до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що протоколи про адміністративні правопорушення складені з порушенням, зокрема не протягом 24 годин, адже він сам підтвердив, що поїхав з місця ДТП, а також деякий час після пригоди перебував у гостях у родичів в республіці Білорусь.

Крім того, до теперішнього часу ОСОБА_1 не заявлено клопотання про проведення експертного дослідження обставин ДТП із визначенням, чиї дії з учасників ДТП з технічної точки зору не відповідали вимогам Правил дорожнього руху України та перебували у причинному зв`язку з настанням події даного ДТП, висновки якого підтвердили б або спростували його позицію.

З огляду на вищевказане позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суд розцінює як спробу ухилитися від адміністративної відповідальності і ставиться до неї критично.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП знайшла своє повне підтвердження в суді, і його дії органом поліції кваліфіковані правильно, оскільки він порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та наслідки даної дорожньо-транспортної події знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з його діями, а також залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тому у даному випадку стягнення необхідно накласти в межах санкції ст. 122-4 КУпАП.

Однак у відповідності до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

З матеріалів справи, зокрема і протоколів про адміністративні правопорушення слідує, що ДТП сталося 25 серпня 2021, тобто на час розгляду справи строк притягнення до адміністративної відповідальності передбачений ст. 38 КУпАП - сплинув.

Суд наголошує, що зі змісту п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні правопорушення.

А тому, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, однак на момент розгляду справ про адміністративні правопорушення строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 38 КУпАП сплинули, суд вважає за необхідне закрити провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП зі встановленням провини правопорушника.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 33, 36, 122-4, 124, 221, 276, 277, 283, 284 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд Луганської області.

Суддя Н. В. Бойко