Справа № 212/525/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Пустовіт О.Г. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції №3 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює ТОВ «Дніро-М», продавець, місце проживання: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в :

В провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває адміністративна справа відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 117500 від 20.01.2021 року, ОСОБА_1 20 січня 2021 року о 12-35 год. перебуваючи на робочому місці в магазині ТОВ «Дніпро-М» за адресою Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Січелавська, 1, здійснював господарську діяльність у сфері побутового обслуговування населення, чим порушив вимоги п. п. 4 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, ст. 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», своїми діями скоїла адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП

Представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Беспаль Л.Г. надала до суду письмові пояснення в яких вказує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а Протокол ВАБ 117500 не відповідає дійсності та обставинам справи, складний з грубими порушеннями вимог КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015р. № 1376 зі змінами (надалі - Інструкція), з наступних підстав.

Підпунктом 4 пункту 3 вказаної постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, в період з 00 годин 00 хвилин 08 січня 2021р. до 00 годин 00 хвилин 25.01.2021р. на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення.

Магазин «Дніпро-М» та продавці, які в ньому працюють суворо дотримуються встановлених Постановою КМУ №641 правил та обмежень, тому під час карантину магазин зачинений та прийом відвідувачів не здійснюється, в магазині перебувають виключно працівники підприємства, які здійснюють адресну доставку онлайн замовлень, а також за бажанням клієнтів видачу товарів поза межами магазину з суворим дотримання санітарних правил та норм запроваджених на час карантину, що не заборонено Постановою КМУ №641.

Зазначений у Протоколі склад правопорушення - «здійснював господарську діяльність у сфері побутового обслуговування населення» не співвідноситься з жодною забороною встановленою Постановою №1236, адже заборонена не діяльність, а саме приймання відвідувачів.

З письмових пояснень у протоколі вбачається, що магазин не працював, а здійснював видачу замовлення поза межами магазину, у приміщення магазину ніхто не проходив.

Крім того, з наведеної Постанови КМУ №12361, а також із норм КУпАП, які регулюють порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності витікає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.44-3 КУпАП необхідна наявність наступних умов:

1)суб`єкт господарювання повинен провадити діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, яка передбачає прийняття відвідувачів;

2)складання протоколу про адміністративне правопорушення має відбуватися з дотриманням вимог КУпАП.

Відповідно до ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в мелісах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до ГК України, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземні та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Тому суб`єктом вказаного правопорушення може бути виключно суб`єкт господарювання, який здійснює діяльність з порушенням правил карантину.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення його автором не взяті до уваги приписи статті 55 ГК України, які визначають хто є суб`єктом господарювання, і як наслідок, не враховано, що наймані працівники, якими в даному випадку є продавці, не відносяться до категорії суб`єктів господарювання.

Отже, приймаючи наведені обставини, беручи до уваги, що ОСОБА_1 є дише найманим працівником (продавцем магазину), а не безпосереднім суб`єктом господарювання, що здійснював зазначену в протоколі діяльність, тому в розумінні ст. 44- 3 КУпАП ОСОБА_1 не являється належним суб`єктом вказаного правопорушення, як наслідок у Працівника поліції взагалі не було підстав для складання протоколу та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Оскільки, ОСОБА_1 не являється суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення, а тому провадження у справі слід закрити.

За змістом статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно Постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 Про встановлення карантину за запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2, забороняється суб`єктам господарювання: в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України забороняється « ……4) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень».

У відповідності до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, слід з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 та обставин викладених у протоколі серії ВАБ 117500 від 20.01.2021 року суду надано: рапорти працівників поліції, пояснення ОСОБА_1 відповідно до яких він не згоден з обставинами викладеними в протоколі.

Всі перелічені документи складені працівниками поліції, свідки та поняті відсутні.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення або рапорт не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

При цьому, суддею встановлено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не здійснює господарську діяльність та не зареєстрований відповідно до закону як підприємець, а згідно вказаного протоколу є продавцем, тобто найманим робітником магазину ТОВ «Дніпро-М ».

За правилами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), беручи до уваги серйозність передбаченого ст. 44-3 КУпАП адміністративного стягнення у вигляді штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ст.44-3 КУпАП має бланкетний характер, а тому для з`ясування змісту порушення необхідним є звернення до відповідних нормативно правових актів, якими встановлено відповідні правила та норми, а також до рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України від 09.06.2011 р., заява № 16347/02 та Малофєєва проти Росії від 30.05.2013 р., заява № 36673/04).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 62 Конституції України проголошено - усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Приписами ч. 1ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.283, ч.1 п.3 ст.284, ст.289 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: О. Г. Пустовіт