Справа № 451/683/21
Провадження № 3/451/482/21
ПОСТАНОВА

іменем України

06 жовтня 2021 року місто Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Куцик-Трускавецька О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 09.05.2021 о 22 год 30 хв, в м. Радехів по вул. Мишуги, керував транспортним засобом «Renault Megane» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки водій відмовився проходити освідування за допомогою приладу «Drager» в присутності двох свідків. Перевірка проводилася в медичному закладі КНП Радехівська ЦРЛ, результат огляду позитивний, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав.

Захисник Боровець М.С. суду зазначив, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується даними вказаними в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Зазначає, що при проведенні огляду водія ОСОБА_1 було допущено порушення процедури проведення такого огляду у зв`язку з чим просить суд визнати недопустимими доказами по справі: Акт медичного огляду №20 від 09.05.2021 та Висновок щодо результатів медичного огляду. Вказує, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився з використанням аналізатора Алконт 01СУ-U після закінчення строку дії Сертифіката. Також зауважив, що лікар, яка проводила освідування водія не пройшла тематичного удосконалення за відповідною програмою. У зв`язку з чим просить суд, закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, аргументи захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з такого.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 280 та 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен надати належну оцінку.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.9. «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таке положення ПДР є формою правового забезпечення працівників поліції у процесі визначення здатності водіїв здійснювати безпечне керування транспортними засобами.

Водієм, згідно з п.1.10 ПДР, є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №098222 від 09.05.2021

згідно з яким ОСОБА_1 09.05.2021 о 22 год 30 хв, в м. Радехів по вул. Мишуги, керував транспортним засобом «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

На місці зупинки водій відмовився проходити освідування за допомогою приладу «Drager» в присутності двох свідків. Перевірка проводилася в медичному закладі КНП Радехівська ЦРЛ, результат огляду позитивний (а.с.1);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, яким засвідчується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер»(а.с.4);

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння(а.с.5);

рапортом, яким уповноважена особа (поліцейський) повідомив т.в.о. начальника Червоноградського ВП про виявлення ним у водія транспортного засобу ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (а.с.6);

долученим до матеріалів відео з місця події (на компакт-диску, на якому містяться 6 відеофайлів), зняте уповноваженою особою (поліцейським), в якому відображені обставини, що відбувалися на місці огляду транспортного засобу за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та огляд водія на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, які узгоджуються з викладеними у протоколі обставинами(а.с.3).

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №465905 від 09.05.2021, складеної уповноваженою особою за порушення ОСОБА_1 вимог ст. 125 КУпАП (а.с.11);

поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які узгоджуються з викладеними у протоколах про адміністративні правопорушення обставинами (а.с.7, 8).

Оцінюючи вищевказані докази у їх сукупності, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки вони містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підлягають доказуванню у справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою на те посадовою особою.

У своїй сукупності безпосередньо досліджені судом докази є достатніми для прийняття рішення, оскільки беззаперечно доводять факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Аналізуючи дотримання процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, суд враховує вимоги статті 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок).

Так, за змістом частини 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (частина 3 статті 266 КУпАП, пункт 6 Порядку).

Суд зауважує, що з матеріалів справи вбачається незгода ОСОБА_1 на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції та письмовими поясненнями свідків. Разом з тим, останньому було запропоновано пройти освідування в закладі охорони здоров`я, а саме в КНП Радехівській ЦРЛ, на що він погодився.

Аргументи захисника щодо даних, зазначених в Акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №20 від 09.05.2021, зокрема, що зовнішній вигляд особи без особливостей, орієнтується у власній особистості, спростовується такими фактами як: запах алкоголю з рота наявний, точні рухи виконує не точно, результат обстеження 2,0 проміле, чого у своїх запереченнях адвокат не зазначає.

Наведені захисником аргументи щодо закінчення терміну дії технічного засобу, яким було здійснено повірку, не знайшли свого підтвердження, адже технічний засіб: газоаналізатор «Алконт 01СУ-U», яким було здійснено повірку ОСОБА_1 , використовується медичними закладами на підставі Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-02/0225, чинного до 18.03.2022, відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 та містить відбиток повірочного тавра від 18.03.2021.

Що стосується доводів захисника, з приводу некомпетентності лікаря ОСОБА_4 , яка проводила огляд ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. ОСОБА_4 є лікарем КНП Радехівської ЦРЛ та відноситься до лікарів, які мають право проводити медичний огляд водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та допущена до огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння особи та факту вживання наркотичних та психотропних речовин, що підтверджується Наказом №14 від 04.01.2021 та Додатком №1 до Наказу №14 від 04.01.2021.

Також, лікар ОСОБА_4 в судовому засіданні надала суду сертифікат спеціаліста (лікаря, провізора) №117353 відповідно до якого вона 27 грудня 2019 року атестувалася на визначення знань та практичних навичок в атестаційній комісії при Львівському національному медичному університеті імені Данила Галицького і наказом по Львівському національному медичному університету імені Данила Галицького за №4445-з їй присвоєно звання лікаря спеціаліста за спеціальністю нарколог. Сертифікат дійсний до 27 грудня 2024 року (а.с.47, 48).

Доводи захисника щодо того, що лікар здійснювала огляд на стан сп`яніння на підставі газоаналізатора без будь-яких клінічних даних, які б свідчили про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння без відібрання аналізу крові, слини чи сечі, хоча ОСОБА_1 про це заявляв, не знайшли свого підтвердження, адже як вбачається з відео-доказу останній за згодою продув в газоаналізатор «Алконт» та не заперечував щодо результатів, які показав газоаналізатор.

Відтак, вище зазначені аргументи захисника, суд вважає безпідставними та розцінює їх як усталену модель захисту від притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, розповсюджену форму таких доводів з метою уникнення адміністративної відповідальності та покарання за вчинене правопорушення.

Проаналізувавши вищевказані документи, відео, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання лікаря нарколога, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер та суспільну небезпеку вчиненого ним правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, яка доведена повністю, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та доходить переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення, за перелічених фактичних обставин, буде необхідним та достатнім для його виховання у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 Закону України «Про судовий збір», Радехівський районний суд Львівської області,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяО. Б. Куцик-Трускавецька