Єдиний унікальний номер 448/1446/20
Провадження № 3/448/13/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2021 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., при секретарі судового засідання Мриц Н.І., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, що надійшли з Мостиського відділення поліції Яворівського відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Мостиським РВ УМВС України у Львівській області 10.05.2002р.

за ст.124, ч.2 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 17.11.2020 року о 19:20год. в м.Судова Вишня, вул.Кільцева, керуючи транспортним засобом - мотоциклом марки «SABUR», без номерного знаку, на перехресті із вул.І.Вишенського, виконуючи поворот ліворуч при виїзді на перехрестя проїзних частин, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «KIA SORENTO», реєстр.№ НОМЕР_2 , який стояв по вул.І.Вишенського. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень та матеріальні збитки. Такими своїми діями ОСОБА_1 , порушив вимоги пункту 10.5 Правил дорожнього руху України.

Він же, ОСОБА_1 , 17.11.2020 року о 19:20 год. в м.Судова Вишня, вул.Кільцева,7, будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди та будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння), повторно керував транспортним засобом - мотоциклом марки «SABUR», у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Drager», в присутності двох свідків, чим своїми діями порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаних правопорушень визнав повністю та підтвердив обставини їх вчинення. Зазначив, що посвідчення водія він не отримував. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суд суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

У відповідності до положень ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозицією ч.2 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. (із відповідними змінами), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 вказаних Правил встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

З диспозиції ст.124 КУпАП відомо, що відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.10.5 Правил дорожнього руху поворот необхідно виконувати так, щоб під час виїзду з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини. Виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч.

Крім визнання своєї вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаних правопорушень підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серій БД №322957 від 17.11.2020р. та серії БД №322958 від 17.11.2020р.; письмовими поясненнями ОСОБА_1 долученими до матеріалів справи; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою з алкотестеру «Drager6820» (результат тесту 2.22 проміле); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №810782 від 17.11.2020р. про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП; схемою місця ДТП від 17.11.2020р.; заявою та письмовими пояснення ОСОБА_4 ; відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції, який міститься на CD-диску, де зафіксовано обставини проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння; копією постанови Мостиського районного суду Львівської області від 24.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та іншими матеріалами справи.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення та додатках до нього,- суду не скеровував.

Аналізуючи вищенаведені докази, що безпосередньо дослідженні в ході розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності в їх сукупності, які за своїм змістом є логічними та послідовними, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 у порушенні учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та повторному протягом року вчиненні будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.2 ст.130 КУпАП відповідно.

У ч.2 ст.36 КУпАП вказано, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За загальним правилом більш серйозним визнається правопорушення, за яке встановлена більш сувора міра адміністративного стягнення (більший розмір штрафу, більш тривалий строк громадських робіт, застосування штрафу замість попередження, застосування арешту замість штрафу, тощо).

При цьому, види адміністративних стягнень закріплено в ст.24 КУпАП, в якій їх зазначено з урахуванням зростання суворості.

З огляду на наведені положення закону, вважаю за необхідне у відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яким у даному випадку є правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки санкція даної статті передбачає накладення адміністративного стягнення у виді, зокрема, штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого, що відповідно до ст.24 КУпАП є більш суворим адміністративним стягненням ніж штраф та позбавлення права керування транспортним засобом, що передбачені ст.124 КУпАП.

У відповідності до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, санкція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає покарання для водіїв (штраф з позбавленням права керування транспортними засобами) та інших осіб (штраф з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого)

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-ІІІ від 05.04.2001р. передбачено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. (із відповідними змінами) водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Із матеріалів справи не вбачається та працівниками поліції не доведено факт того, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, а також вказаний факт заперечує в судовому засіданні і ОСОБА_1 . Згідно вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення від 17.11.2020р. особу порушника встановлювали на підставі паспорта громадянина України.

Тобто на час вчинення правопорушення ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом, а тому останній в розумінні вищенаведених норм законодавства не є водієм (є іншою особою) та до нього не підлягає застосуванню додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, який ніде не працює та протягом року вчинив повторно адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, належних висновків не зробив, продовжив протиправну поведінку та вчинив аналогічне правопорушення, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують відповідальність - щире розкаяння винного, відсутність обставин, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 , вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах безальтернативної санкції ч.2 ст.130 КУпАП - у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, що за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до змісту ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» є всі підстави для стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270грн. х 0,2=454 грн.).

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33-36, 40-1, 245, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.2 ст.130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення з врахуванням вимог ч.2 ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Кічак