Справа № 161/5715/19 Провадження №33/802/257/21 Головуючий у 1 інстанції:Рудська С. М.
Категорія:ч.1 ст.183-1 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Також із ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 384 грн. 20 коп. судового збору.

Не погоджуючись із такою постановою судді ОСОБА_1 04 березня 2021 року подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність просить скасувати та закрити провадження у справі. Зазначає про те, що суд взагалі не повідомивши його про час та дату розгляду справи, розглянув її у його відсутності,чим порушив його право на захист.

Водночас, апелянт в апеляцій скарзі заявив клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження цього судового рішення вважаючи, що строк було прощено з поважних причин. Як на підставу поважності пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді від 21.05.2019 року, ОСОБА_1 посилається на те, що місцевий суд його взагалі не повідомляв про розгляд справи, і справа була розглянута у його відсутності. Про існування оскаржуваного судового рішення він дізнався лише в лютому 2021 року від працівника Луцького відділу пробації, коли був туди викликаний.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який апеляцію підтримав та просив задовольнити, а також перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Апеляційний суд врахувавши доводи апелянта поновлює йому строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, такий строк пропущено з поважних на те причин.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Вищенаведені вимоги законодавства суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримані не були.

Оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, як це передбачено п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, з наступних підстав.

Судом встановлено, що дійсно у провадженні Другого відділу ДВС м.Луцька на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення дитиною повноліття.

Даний факт не заперечується і самим ОСОБА_1 , який в судовому засіданні пояснив про те, що він сплачує аліменти по мірі можливості. Додав він також, що будь-яких листів з ДВС про необхідність його явки в цей орган, він не отримував.

У матеріалах справи міститься протокол про адміністративне правопорушення №50215974/19, 29.03.2019 року складений старшим державним виконавцем Другого відділу ДВС м.Луцька Шпіруком В.Ю. щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Цей протокол фактично було покладено в основу оскаржуваного судового рішення.

Однак, такий протокол на думку апеляційного суду, не може вважатись належним та допустимим доказом в даній справі з наступних підстав.

Згідно із п.4 розділу ХІV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ №512/5 від 02.04.2012 року, зареєстрованої в МЮУ 02.04.2012 року за №489/20802, у разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП, виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення (далі - протокол) на бланку за встановленою формою (додаток 11). Зміст протоколу повинен відповідати вимогам, викладеним у статті 256 КУпАП. Протокол складається у двох примірниках, що підписуються виконавцем, який склав протокол, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками і понятими, якщо такі є. До протоколу виконавця додаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається із вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення №50215974/19 від 29.03.2019 року, він не відповідає ані вимогам вищевказаної Інструкції №512/5 від 02.04.12, ані ст.256 КУпАП, оскільки не містить підпису особи, яка його склала, тобто державного виконавця. Відсутні у ньому і підписи інших осіб, які зазначені в ст.256 КУпАП, або ж запис про відмову від підпису.

Проте, суд першої інстанції на зазначені недоліки протоколу уваги не звернув, хоча у відповідності до ст.278 КУпАП мав це зробити, зокрема перевірити правильність його складання.

Апеляційний суд вважає, що вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення №50215974/19 щодо ОСОБА_4 у такому його вигляді не може бути предметом судового розгляду та відповідно належним і допустимим доказом в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

Слід також зазначити, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги виходячи з положень ч.8 ст. 294 КУпАП не наділений правом прийняття судового рішення про скасування постанови судді з поверненням протоколу про адміністративне правопорушення для його належного оформлення органу, який його склав.

З наведених вище мотивів та враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, постанова судді Луцького міськрайонного суду від 21.05.2019 року не може вважатись законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, не підтверджується належними та допустимими доказами, наявними в справі.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки з урахування встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, то провадження в справі щодо нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2019 року скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк