Провадження № 33/4820/182/21
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2021 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , який не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

За постановою суду, 16.11.2020 року о 15 годині 50 хвилин по вул. Чорновола, 15 в м. Хмельницький ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить результат приладу «Драгер» - тест від 16.11.2020 року № 139 з результатом 1,93%0.

Крім цього, у вищевказаному місці та часі не вибрав безпечної швидкості, проявив неуважність та допустив зіткнення з припаркованими автомобілями, а саме: «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у користуванні гр. ОСОБА_2 , «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_3 , який перебував у користуванні гр. ОСОБА_3 , «ЗАЗ Daewoo», д.н.з. НОМЕР_4 , який перебував у користуванні гр. ОСОБА_4 , внаслідок чого усі транспортні засоби отримали пошкодження.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. п. 2.9 «а», 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Непогоджуючись із постановою в частині визнання його винуватим за за ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 просив її скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 6 статті 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Якщо суд відкине аргументи щодо втрати чинності ст. 130 КУпАП, заявляє, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову у вказаній частині вважає незаконною.

Посилається на те, що з 01 липня 2020 року втратила чинність правова норма КУпАП, яка передбачала відповідальність за скоєне правопорушення, тому він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення.

Разом з тим, зазначає, що працівниками поліції порушена процедура проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що свідчить про недійсність складеного протоколу. Зокрема, такий огляд проведено у присутності лише одного свідка ОСОБА_5 , присутність іншого свідка заперечив; працівниками поліції він не направлявся до закладу охорони здоров`я.

Показники приладу «Drager Alcotest 6810», за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння, є неналежним та недопустимим доказом, оскільки вказаний прилад не дозволений до застосування на території України.

У подальшому ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про передачу матеріалів на розгляд трудовому колективу.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до абз. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апелянтом не оспорюється. Отже апеляційним судом не переглядається.

Що стосується доведеності вини за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то слід зазначити наступне.

Так, під час розгляду вказаної справи, зокрема в частині керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, місцевий суд дотримався вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП щодо повного, всебічного та об`єктивного її розгляду, також з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, не визнав, його винуватість підтверджується сукупністю досліджених судом першої інстанції доказів, яким суд дав належну правову оцінку, зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 376400 від 16.11.2020 року, згідно яких 16.11.2020 року о 15 годині 50 хвилин по вул. Чорновола, 15 у м. Хмельницькому ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 1);

- роздруківки з приладу Драгер «Алкотест 7510», з яких вбачається, що особою, яку тестують є ОСОБА_7 , результат тесту становив 1,93 %0. Така роздруківка підписана двома свідками та ОСОБА_8 особисто, при цьому останній своїм підписом підтвердив ідентичність показань на екрані приладу та у роздруківці (а.с. 3);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, якими підтверджується, що огляд ОСОБА_1 проведений за допомогою приладу «Драгер» у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, хитка хода; результат огляду - 1,93 %0. Свідками огляду були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про що останні розписались особисто (а.с. 4);

- письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відповідно до яких, останні були запрошені співробітниками патрульної поліції як свідки при складанні адмінпротоколу за ст. 130 КУпАП щодо водія ОСОБА_1 . В їх присутності останній пройшов перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту становив 1,93 %0 (а.с. 4-5).

Наведені докази узгоджуються із даними відеозапису з нагрудних камер поліцейських, якими підтверджується, що працівник поліції на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що останній погодився. Після продування відповідно технічного приладу результат тесту становив 1,93 %0 (а.с. 7).

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Відповідно до викладеного, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу суду не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Безпідставними є твердження апелянта про те, що згідно з Законом України № 2617-VII від 22.11.2018 року виключається адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, а тому він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року, яким Кримінальний кодекс України доповнено статтею 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Стаття 130 КУпАП викладена в новій редакції «Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».

Відповідно до п. 6 ст. 247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Під скасуванням акта про адміністративну відповідальність слід розуміти видання нормативного акту, яким повністю скасовується караність того діяння, за яке передбачалась адміністративна відповідальність, або встановлюється відповідальність більш м`яка, ніж адміністративна.

Натомість, Законом України від 22.11.2018 року № 2617 VIII, який набрав чинності з 01 липня 2020 року, відповідальність за діяння, які підпадали під ознаки статті 130 КУпАП України, була не скасована, а навпаки, посилена. Ці діяння були криміналізовані і підпали під ознаки кримінального проступку, передбаченого ст. 286-1 КК України.

Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року, передбачено низку змін, якими, зокрема, виключено ст. 286-1 КК України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та повернуто колишню редакцію ст. 130 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність.

Отже, дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення немає.

Що стосується дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, то слід зазначити наступне.

Так, згідно з п.п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із даних відеозапису з нагрудних камер поліцейських, який наявний в матеріалах справи, та письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Драгер», на що останній погодився. Після цього у присутності двох свідків продував вказаний технічний прилад. Результат тесту становив 1,93 %0. Щодо такого результату ОСОБА_1 не заперечував, вимогу про проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі не висував (а.с.7) (файл +++).

Крім того, як вбачається із роздруківки з технічного приладу «Драгер», ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив ідентичність показань на екрані приладу та у роздруківці такого, отже з таким результатом погодився (а.с. 3).

За таких обставин, у працівників поліції не було підстав для направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння.

Присутність двох свідків під час проведення огляду ОСОБА_1 підтверджується даними відеозапису, їх письмових пояснень, які підписані ними особисто.

В силу зазначеного, будь-яких порушень поліцейськими під час процедури проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 допущено не було, отже такий огляд є законним.

Доводи про те, прилад «Drager Alcotest 6810», за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння, не дозволений до застосування на території України, апеляційний суд до уваги не бере, виходячи з наступного.

Так, згідно з даними роздруківки з технічного приладу «Драгер» огляд ОСОБА_1 проводився не за допомогою приладу «Alcotest 6810», як зазначає апелянт, а із застосуванням приладу «Alcotest 7510».

На запит апеляційного суду із Департаменту УПП в Хмельницькій області надіслано копії документів щодо засобу вимірювальної техніки Газоаналізатора «Alcotest 7510»: сертифікат відповідності, свідоцтво про повірку, декларацію про відповідність вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які були долучені до матеріалів справи та їм надано оцінку судом першої та апеляційної інстанції, будь-яких порушень щодо застосування вказаного технічного засобу не виявлено.

Так, з даних свідоцтва про повірку № 12-01/4485, газоаналізатора Alkotest 7510, виробник Drager Safety AG & Co, KGaA, Німеччина, яким 16.11.2020 року проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, вбачається, що вказаний прилад пройшов повірку 06.08.2020 року, свідоцтво чинне до 06.08.2021 року.

Згідно з даними сертифікату відповідності вимірювальної техніки затвердженому типу серії № UA.TR.039.645 засвідчується, що ідентифіковані належним чином газоаналізатори Drager Alkotest, які серійно виробляються фірмою «Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, відповідають затвердженому типу, зареєстрованому в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером 929 від 18.02.2019 року, а також вимогам технічної документації виробника. Міжповірочний інтервал 12 місяців, дійсний до 07.06.2023 року.

Відповідно до декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки № СДІ-0758-ЗВТ газоаналізатор Drager Alcotest 7510 відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки.

За таких умов, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений за допомогою технічного приладу, яким дозволено такий огляд.

Отже, результат тесту приладу «Драгер» суд обгрунтовано врахував при постановленні рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується клопотання ОСОБА_1 , в якому він просить звільнити його від адміністративної відповідальності та передати матеріали справи на розгляд трудового колективу Товариства з обмеженою відповідальністю «Веснянка» з метою застосування заходів громадського впливу, то слід виходити з наступного.

Відповідно до ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

З огляду на те, що застосування вимог ст. 21 КУпАП до особи є правом, а не обов`язком суду, а вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення характеризується підвищеною суспільною небезпекою, апеляційний суд вважає недоцільним застосування до останнього такого громадського впливу як передача матеріалів на розгляд трудового колективу.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він працює у вищевказаному підприємстві на посаді водія, така діяльність є єдиним джерелом його доходу, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, жодним чином не зменшують ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, та не можуть бути підставою для звільнення особи від накладення стягнення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від адміністративної відповідальності та передачу матеріалів на розгляд трудового колективу відхилити.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.