Справа № 202/4550/21
Провадження № 3/202/2176/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Волошин Є.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов адміністративний матеріал, відповідно до якого 18 липня 2021 року о 03 год. 50 хв. в м.Дніпрі, пр.Слобожанський, буд.10, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом поряду із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 0274, результат огляду становить 2,31%о, чим порушив вимоги п.2.9а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні з обставинами, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не погодився, вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав. Зазначив, що в цей вечір перебував у свого брата у гостях, залишивши авто біля його будинку. Потім пішов до свого автомобіля забрати документи. Не заперечував факт того, що дійсно перебував в автомобілі у стані алкогольного сп`яніння, але автомобілем не керував а лише шукав документи. З результатами драгера був не згодний, однак співробітники поліції не пропонували йому пройти медичне освідування.

Захисник ОСОБА_1 - Філіповський В.В. у судовому засіданні зазначив, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не доведений. Факт незгоди ОСОБА_1 із результатами драгер підтверджується відсутністю підпису ОСОБА_1 у протоколі та самому висновку. При цьому ніхто ОСОБА_1 до медичної установи для проходження медичного огляду не направляв. Також зазначив, що після невдалої першої спроби пройти тест, співробітники поліції повинні були замінити мундштук для алкотестера, чого зроблено не було. На підставі викладеного просив суд закрити справу у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідальність, яка передбачена ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, відповідальність за ст.130 КУпАП наступає в наслідок порушення вимог Правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог п.2.9.а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч.7 глави 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ України за №1452/735 від 09.11.2015 - установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №057770, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що останній погодився.

Відповідно до матеріалів справи, а саме алкотестеру «ДРАГЕР», тест №189, у ОСОБА_1 результат тесту 2,31 (‰)(алкогольне сп`яніння).

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з боді камер співробітників патрульної поліції убачається, що будь-яких заперечень та незгоди щодо результатів тесту у ОСОБА_1 не було.

При цьому суд зазначає, що відмова ОСОБА_1 від підпису у протоколі та висновку алкотеста не підтверджує факт його не згоди із результатами освідування.

Також суд не вбачає порушень з боку поліцейських під час безпосереднього тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

З дослідженого відеозапису з боді камер співробітників патрульної поліції також убачається, що при спілкуванні із поліцейським ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом не оспорював та навіть підтвердив його, зазначивши, що керував транспортним засобом з пристебнутим ременем безпеки та був зупинений співробітниками поліції за допомогою спеціальних сигналів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з перевищенням допустимої норми алкоголю, тобто перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Позиція ОСОБА_1 та його захисника Філіповського В.В., викладена у судовому засіданні, розцінюються судом як обраний спосіб захисту, з метою уникнути покарання за вчинене, оскільки викладені ним обставини повністю спростовуються доказами, яким дано належну оцінку в їх сукупності у відповідності до вимог ст.252 КУпАП.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобом.

Cтаттею 40-1 КУпАП встановлено, що судовий збір упровадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.40-1,130,283,284 КУпАП -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Волошин Є.В