Справа № 439/370/20 Головуючий у 1 інстанції: Петейчук Б.М.
Провадження № 33/811/739/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі :

судді Белени А.В.

за участю представника особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності адвоката Онищука Т.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Онищука Т.Н. на постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 19 травня 2020 року,

встановив :

Постановою судді Бродівського районного суду Львівської області від 19.05.2020,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

жителя

АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 15 березня 2020 року о 23 год. 15 хв. на а/д Кустин-Берестечко-Буськ, керував транспортним засобом марки VOLKSWAGEN PASSAT номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» ARCC-0210» результат огляду 0,35%, чим порушив п. 2.9.а. ПДР.

На постанову судді представник ОСОБА_1 - адвокат Онищук Т.Н. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення. Вважає висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, та що розгляд справи проведено із грубим порушенням права особи, що притягується до адміністративної відповідальності на захист.

Апелянт покликається, що суд першої інстанції розглянув справу без належного повідомлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та без його участі, протиправно позбавив ОСОБА_1 можливості реалізувати йому ст. 268 КУпАП. Зазначає, що свідками під час проведення 15 березня 2020 року огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння були працівники Національної поліції. Апелянт вважає, що в ході розгляду справи не здобуто належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом переконливо свідчили про те, що ОСОБА_1 15 березня 2020 року о 23:15 год. керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення та думку представника ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом серії БД № 324119 від 15 березня 2020 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- результатом тесту приладу драгер № 6810 від 15 березня 2020 року, відповідно до якого проба позитивна, становить 0,35 проміле;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

У суді апеляційної інстанції було оглянуто матеріали, які були предметом дослідження і в суді першої інстанції.

Покликання апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння судом першої інстанції оцінено критично, оскільки матеріали справи спростовують їх.

З врахуванням зазначеного вище вважаю, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Онищука Т.Н. - залишити без задоволення.

Постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 19 травня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена