Провадження № 3/331/534/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Гнатик Г.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новоукраїнка, Куйбишевський район, Запорізька область, громадянина України, працевлаштованого на посаді бармена в ресторані «Луізіана», сімейний стан одружений, має на утриманні малолітню дитину, який має вищу освіту, державна реєстрація місця проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 027637/322, складеному 13 лютого 2021 року, 13 лютого 2021 року, о 22 годині 29 хвилин, за адресою: м. Запоріжжя, пр-кт Соборний, 87-В, ресторан «Луізіана», адміністратор ОСОБА_1 , розмістив гостей закладу на відстані менше ніж 2 метри між місцями та більше як чотири особи за одним столом для проведення святкових заходів, а саме: весілля, чим порушив п. 2 п.п. 11, п.п. 13 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року.

Дії особи кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Присутній при розгляді справи ОСОБА_1 , свою вину у вчиненому правопорушення не визнав та пояснив суду, що в його діях 13 лютого 2021 року був відсутній склад адміністративного правопорушення. В той день, він тимчасово виконував обов`язки адміністратора закладу. Заклад працював з дотриманням усіх норм, обмежень щодо карантинного законодавства. 13 лютого 2021 року в ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ніяких святкових заходів, зокрема весілля не святкувалося. Вважає співробітники поліції безпідставно склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, вказавши в зазначеному протоколі, що 13 лютого 2021 року в ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 » святкувалося весілля. Крім того ОСОБА_1 надав суду клопотання про закриття провадження по справі за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 027637/322 від 13 лютого 2021 року, електронний рапорт від 13 лютого 2021 року, суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25. ЄСПЛ 2002-11, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ст.44-3 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення є бланкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до конкретних правил і норм, які регулюють відносини боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» - на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме зокрема забороняється: проведення дискотек, робота розважальних закладів (нічних клубів), діяльність закладів громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо) з організацією дозвілля, у тому числі проведення святкових заходів, банкетів, майстер-класів, публічних подій (п.п.11); розміщення відвідувачів у закладах громадського харчування на відстані меншій, ніж 2 метри між місцями для сидіння за сусідніми столиками та більш як чотири особи за одним столом (без урахування дітей віком до 18 років), за умови, що відвідувачі заходять до закладу і пересуваються по ньому з вдягненими засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовленими самостійно (крім часу сидіння за столом для приймання їжі та/або напоїв) (п.п.13).

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення в судовому засіданні не доведена, оскільки з доданих до протоколу матеріалів не вбачається жодного належного доказу протиправних дій ОСОБА_1 , пов`язаних з організуванням святкового заходу (весілля) та порушення вимог щодо розміщення гостей в ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний 87-В.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення, неможливо встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правпорушення, за викладеними у протоколі обставинами.

Належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Суддя наголошує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а лише фіксує обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені доказами долученими до протоколу.

Як вбачається з матеріалів справи, під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , працівниками поліції було порушено вимоги щодо зібрання достатніх доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: в матеріалах справи відсутні пояснення свідків, фото, відеозаписи з місця події.

Підсумовуючи викладене, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оцінивши надані суду докази, суддя приходить до висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим провадження по даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 10, 44-3, 245, 247, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Г.В. Гнатик