Справа № 266/1450/21
Провадження№ 3/266/568/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2021 року м. Маріуполь Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Пантелєєв Д.Г., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Військової служби правопорядку у збройних силах України, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Скадовська Херсонської області, громадянина України, працюючого у військовій частині НОМЕР_2 на посаді водія мінометної батареї, з військовим званням солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, -
Відповідно до протоколу серія ДНК 2/0704 про військове адміністративне правопорушення від 11.03.2021 року, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_1 , 02.03.2021 року, близько 14 год.00 хв., діючи умисно, без поважних причин, в умовах особливого періоду, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , яка розташована у АДРЕСА_2 та в подальшому проводив час на власний розсуд тривалістю 9 діб (з 14.00 год. 02.03.2021 року до 08.00 год. 11.03.2021 року), поки не був затриманий представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, однак в матеріалах адміністративної справи міститься його заява, в якій просить розглянути справу без його участі, при цьому вину визнав за обставинами викладеними у протоколі.
Крім визнання вини ОСОБА_1 , його вина підтверджується: протоколом серія ДНК 2/0704 про військове адміністративне правопорушення від 11.03.2021 року; довідкою чергового відділення ВСП ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_1 , у період з 00.00 год. 03.03.2021 року по 00.00 год. 04.03.2021 року; довідкою №761/м про затримання військовослужбовця ЗСУ у період з 00.00 год. 11.03.2021 року по 00.00 год. 12.03.2021 року.
Визначення засад оборони України та підготовки держави до оборони, порядок та підстави призову на військову службу, умови її проходження, правове регулювання соціального і правового статусу військовослужбовців визначаються Законом України «Про оборону України», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу». Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Указами Президента України та іншими підзаконними актами.
За змістом статті 3 Закону України «Про оборону України» підготовка держави до оборони в мирний час включає, зокрема, забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів підготовленими кадрами, озброєнням, військовою та іншою технікою, продовольством, речовим майном, іншими матеріальними та фінансовими ресурсами; розвиток військово-технічного співробітництва з іншими державами з метою забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів озброєнням, військовою технікою і майном, які не виробляються в Україні; підготовку національної економіки, території, органів державної влади, органів військового управління, органів місцевого самоврядування, а також населення до дій в особливий період.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. Демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу (стаття 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
Таким чином, особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.
Рішень про закінчення такого періоду на час розгляду справи Президент України не приймав, тобто, особливий період діє в Україні від 17.03.2014 року, після оприлюднення указу президента України від 17.03.2014 № 303/2014 "Про часткову мобілізацію" і до теперішнього часу.
За таких обставин, вважаю, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, є доведеною.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, його необхідно звільнити від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 24, 27, 33, 172-11, 283 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 145 (ста сорока п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. 00 коп.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя Д.Г. Пантелєєв