Справа № 265/200/21
Провадження № 3/265/330/21
П О С Т А Н О В А

19 березня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Гноєвой Сергій Сергійович,розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Відділу поліції № 2 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ФОП, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

15 січня 2021 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з Відділу поліції № 2 Маріупольського районного управління поліції ГУ НП в Донецькій області надійшов адміністративний протокол серії ВАБ № 129279 із додатками, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 ч.1 КУпАП України.

З протоколу вбачається, що 12 грудня 2020 року приблизно о 00-15 годині ОСОБА_1 , будучи власником ФОП, організував діяльність кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване по АДРЕСА_2 , чим порушив правила щодо карантину людей, затверджених постановою КМУ № 1326 від 09.12.2020 року, а саме п.п. 12 п. 3, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, проте 02 березня 2021 року на адресу суду надійшли письмові заперечення у справі, відповідно до яких він просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки під час дії карантину заклад «Крейзі мам» не здійснював діяльність. Зокрема, у протоколі зазначено, що ним порушено правила щодо карантину людей, затверджених постановою КМУ № 1326 від 09.12.2020 року, а саме п.п. 12 п. 3. Проте постанови КМУ № 1326 взагалі не існує, а правила щодо карантину людей, затверджені постановою КМУ № 1236, в якій п. 3 містить лише 10 п.п. Але, в цій постанові зазначено, що п. 2-40 цієї постанови застосовуються з 00 годин 00 хвилин 19 грудня 2020 року. Таким чином, на момент складання протоколу 12 грудня 2020 року працівник поліції не мав права застосовувати неіснуючу постанову КМУ. На той час діяла постанова КМУ № 641 від 20 липня 2020 року, яка містила 49 пунктів, проте який пункт було ним порушено, поліцейським не зазначено. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, проте в даному протоколі не зазначено які конкретно дії вчинила особа. Таким чином, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст.. 44-3 ч. 1 КУпАП.

Захисник особи, відносно якої складно протокол про адміністративне правопорушення, адвокат Топузов В.І. до суду також не з`явився, від якого 17 березня 2021 року на адресу суду надійшла заява про закриття провадження у даній справі на підставі ст ст. 38, 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2, 3ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, у підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, суду було надано лише рапорт працівника поліції, пояснення самого ОСОБА_1 , який зазначав, що заклад «Крейзі мама» не працює, та пояснення свідків, які, зокрема, не зазначені в самому протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251 КУпАП є одним з доказів у справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Положеннями ст. 44-3 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 12 грудня 2020 року приблизно о 00-15 годині ОСОБА_1 , будучи власником ФОП, організував діяльність кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване по АДРЕСА_2 ».

Проте матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, а відповідно чи є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Працівники поліції належним чином не перевірили документи та не впевнились, хто саме здійснював господарську діяльність в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та чи є ОСОБА_1 взагалі суб`єктом господарювання чи його уповноваженою особою.

Зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушив правила щодо карантину людей, затверджених постановою КМУ № 1326 від 09.12.2020 року, а саме п.п. 12 п. 3, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Проте постанови КМУ № 1326 взагалі не існує, а правила щодо карантину людей, затверджені постановою КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року, в якій п. 3 містить лише 10 п.п. Проте, в самій постанові зазначено, що п. 2-40 цієї постанови застосовуються з 00 годин 00 хвилин 19 грудня 2020 року. Отже, при складанні протоколу дії ОСОБА_1 працівником поліції було кваліфіковано на підставі нормативного акту, який ще набрав чинності.

Таким чином, матеріали справи не містять інформації для встановлення кваліфікації дії особи, а протокол не містить конкретних норм, які порушив ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд не має можливості притягнути ОСОБА_1 до відповідальності, оскільки саме в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути відображені всі істотні обставини справи, які мають відображати всі елементи складу правопорушення.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Отже, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (даліКонвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі«Малофєєва проти Росії»(«Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення, відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Також суд звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш, як через три місяці з дня його виявлення.

Обставини, які викладені в протоколі, мали місце 12 грудня 2020 року, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено 08 січня 2021 року, справа надійшла до суду 15 січня 2021 року. Враховуючи, що розгляд справи став можливим лише 19 березня 2021 року, строк притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП на час розгляду справи сплив.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі серії ВАБ № 129279 від 08 січня 2021 року не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст.247п.1КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 ч.1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Суддя С.С. Гноєвой