ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1919/21 Справа № 205/7347/21 Суддя у 1-й інстанції - Калініченко Г. П. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 454,00 грн.,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 листопада 2021 року ОСОБА_1 11 серпня 2021 року о 15:10 год. керував автомобілем марки «Mitsubishi Colt», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в районі буд. 43-А по пр. Металургів у м. Дніпрі з явними ознаками наркотичного сп`яніння (млява мова, зіниці очей не реагують на світло), і на вимогу інспектора патрульної поліції від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, а справу закрити.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що справу було розглянуто за його відсутності, копію оскаржуваної постанови отримав 06 грудня 2021 року.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП, а саме не містить даних про пропонування пройти огляд на місці зупинки. Вказує, що йому не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в матеріалах справи відсутні як акт огляду на місці зупинки, так і направлення водія транспортного засобу на огляд до медичного закладу. Зазначає, що повідомляв працівників поліції про неможливість зміни маршруту та залишення на місці особи з ознаками інвалідності у безпорадному стані. Вважає, що у працівників поліції були відсутні юридичні підстави для проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Вказує, що в матеріалах справи відсутня довідка про наявність або відсутність повторності правопорушення. Вважає, що перебував у стані крайньої необхідності.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 15 листопада 2021 року за відсутності учасників справи. З матеріалів вбачається, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 06 грудня 2021 року, про що свідчить розписка останнього, тоді як апеляційна скарга подана 15 листопада 2021 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що оскаржувана постанова винесена за відсутності учасників справи та копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 06 грудня 2021 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; поясненнями свідків, якими підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки такого сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Всупереч твердженням в апеляційній скарзі у працівників поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, оскільки після зупинки останнього працівниками поліції у нього були виявлені ознаки наркотичного спяніння, які і стали підставою вимоги працівників поліції пройти відповідний огляд, а саме відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту поліцейського у ОСОБА_1 виявлені наступні ознаки нароктичного спяніння: млява мова, зіниці очей не реагують на світло.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що працівниками поліції не було запропоновано йому пройти огляд на місці зупинки за допомогою технічного засобу та він не відмовлявся від проходження такого огляду, є безпідставними, оскільки відповідно до п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Що стосується тверджень ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не надали йому направлення для проходження огляду у медичному закладі, слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться виключно у присутності поліцейського, а з урахуванням того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, у працівників поліції були відсутні підстави для надання йому відповідного направлення.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює мотиви апеляційної скарги щодо спростування обставин адміністративного правопорушення, які на думку ОСОБА_1 підпадають під дію ст. 18 КУпАП.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна школа є менш значною, ніж відвернена шкода.

Так, крайня необхідність - це стан, в якому була вчинена дія, передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення або іншими законами України, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, і який виключає можливість кваліфікації цієї дії як адміністративного правопорушення. Обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії - 1) з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, 2) якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами, 3) якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що його відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була пов`язана з небезпечним станом для здоров`я особи, яку він транспортував.

Крім того, матеріали справи не містять даних того, що така небезпека не могла бути усунута іншим чином, зокрема шляхом залучення іншого водія.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду першої інстанції, їм було надано відповідну оцінку, з якою погоджується і суд апеляційної інстанції, та оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот