ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/484/21 Справа № 183/6845/20 Суддя у 1-й інстанції - Олійник А. В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 04 грудня 2020 року, 23.43 годині в Дніпропетровській області, Новомосковського району, смт. Гвардійське, вул. Десантна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення. Зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а також судом порушено вимоги матеріального та процесуального закону. Так, відомості, викладені в рапорті поліцейського не відповідають дійсності, оскільки о 23:40, час який зазначений в протоколі, він знаходився біля власного будинку, тобто на вході в квартиру, що також відображено в протоколі і підтверджується фотографіями долученими до справи. Зазначає, що він не керував автомобілем, а тому не виконував функцій водія. Працівники поліції під`їхали, коли він знаходився біля автомобіля і висунули вимогу про пред`явлення документів і проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора і він, будучи необізнаним з відповідним порядком, виконав вимогу поліцейських. При цьому, коли вперше він проходив огляд працівники поліції не залучили свідків, проте результат огляду не задовольнив поліцейських і вони висунули вимогу про повторний огляд в медичному закладі. Зазначає, що на час вимоги в стані алкогольного сп`яніння не перебував та не мав ознак такого стану, що можуть підтвердили свідки, допитані в суді першої інстанції. Посилання суду про відсутність оскарження дій працівників поліції, вважає необґрунтованими, оскільки він звертався на гарячу лінію Національної поліції України з відповідною скаргою та подавав електронне звернення з метою отримати підтвердження результатів розгляду такої скарги.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності до апеляційного суду не з`явилась, про час і дату апеляційного розгляду повідомлена належним чином, що відповідно до ч. 2 ст. 268, ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає проведенню розгляду без її участі.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга, подана після її закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні в суді першої інстанції в якому проголошувалось рішення суду, копія якого, відповідно до матеріалів справи, йому не направлялась. Крім того, в період з 23.02.2021 року по 10.03.2021 року, тобто в період строку апеляційного оскарження, він перебував на лікарняному, що підтверджується відповідною довідкою, долученою до клопотання про поновлення строку (а.с.39).

Вищевикладене суд апеляційної інстанції розцінює як поважні причини пропуску строку, а також враховує, що строк пропущений на незначний термін, у зв`язку з чим доходить висновку про необхідність поновлення ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження.

Стосовно доводів апеляційної скарги по суті та законності і обґрунтованості висновків суду першої інстанції.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та докази, які суд поклав в основу судового рішення, встановив, що суд першої інстанції не дотримався вищезазначених вимог закону, а його висновки, викладені в постанові не ґрунтуються на доказах, які він досліджував в судовому засіданні та не відповідають фактичним обставинам справи. Суд першої інстанції не дав належної оцінки всій сукупності доказів по справі, що потягло неправильне застосування норм матеріального права і в даному випадку є підставою для її скасування.

Суд першої інстанції, вважав доведеним, що водій ОСОБА_1 в порушення зазначених вимог чинного законодавства, відмовився від проходження огляду щодо встановлення стану сп`яніння, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте з таким висновком не може погодитись суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016, чинної на час події адміністративного правопорушення, передбачена в тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП в редакції чинні на час події адміністративного правопорушення, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (Далі - Порядок) водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Аналогічні норми закріплені в п.п. 6, 7 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (Далі - Інструкція).

Як слідує з показань свідків, допитаних в суді першої інстанції та показання яких викладені в оскарженій постанові, свідок ОСОБА_2 показав, що під час прогулянки був запрошений бути свідком при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . В його присутності водій транспортного засобу повідомив, що повторно проходити огляд не буде, також в його присутності відмовився від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння.

Допитана в судовому засіданні в суді першої інстанції свідок ОСОБА_3 показала, що під час прогулянки була запрошена бути свідком при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 її присутності водій транспортного засобу повідомив, що повторно проходити огляд не буде, також в її присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

З показань вищезазначених свідків не встановлено від якого саме огляду відмовлявся ОСОБА_1 , від проходження огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів (алкотестера Драгер) чи відмовлявся від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, що має істотне значення, оскільки обов`язок для водія, передбачений п. 2.5. ПДР України, полягає у проходженні на вимогу поліцейського саме медичного огляду.

Водночас відмова водія пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з результатами такого огляду сама по собі не утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а дає правову підставу для поліцейського пред`явити вимогу до водія про проведення огляду в закладах охорони здоров`я і тільки у разі порушення цього обов`язку, настає відповідальність, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

З показань зазначених свідків, викладених в постанові суду, також не зрозуміло від якого повторного огляду відмовлявся ОСОБА_1 , яким був перший огляд і які його результати, адже огляд на місці зупинки транспортного засобу поліцейським за допомогою технічних засобів, відповідно до вищезазначених нормативно-правових акті, проводиться тільки один раз, а у випадках, передбачених ст. 266 КУпАП, в подальшому проводиться огляд в медичному закладі.

В письмових пояснення зазначених свідків також не містяться відомості від проведення огляду в якому порядку відмовлявся ОСОБА_1 , медичного чи на місці зупинки транспортного засобу, а також не зазначено які ознаки алкогольного сп`яніння він мав. Наявність ознак алкогольного сп`яніння є правовою підставою для поліцейського пред`являти вимогу на проходження огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, показання вказаних свідків не отримали належної правової оцінки судом першої інстанції, а зміст цих показань, в тому числі і письмових, не підтверджує дотримання поліцейськими порядку проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП, Порядком та відомчою Інструкцією. Також ці докази не підтверджують і матеріально-правової підстави для висунення вимоги працівником поліції для проведення відповідного огляду, а саме наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.

З огляду на вищевикладене, відповідні доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення порядку проведення огляду підтверджуються матеріалами справи, тому є обґрунтованими.

Суд першої інстанції в оскарженій постанові дійшов висновку, що інспектором поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 належним чином виконані вимоги ст. 256 КУпАП.

Проте апеляційний суд не може погодитись з цими висновками і вважає їх такими, що спростовуються самим протоколом та матеріалами справи.

Так, статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно п. 9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Як слідує з матеріалів справи суд першої інстанції в іншому складі 08 грудня 2020 року постановив судове рішення, яке набрало законної сили, в якому встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення № 481128 від 05.12.2020 року стосовно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а саме: в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено хто саме, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 повернута до Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для належного оформлення.

Водночас ця постанова органом, який склав протокол не виконана і справа повторно направлена до суду з цим же протоколом і рапортом поліцейського, який за змістом є ідентичним з попереднім рапортом іншого поліцейського (а.с. 4, 9), що не можна розцінювати як належне усунення, виявленого судом недоліку протоколу.

Зазначене вище залишилось без належної уваги та правової оцінки суду першої інстанції.

Крім того, в матеріалах справи міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5), зазначений документ, також не отримав належної правової оцінки судом першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 Розділу Х «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Аналогічні положення закріплені і в п. 10 зазначені вище Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на вказані положення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у випадку проведення такого огляду поліцейським. В той же час, результат огляду на стан сп`яніння поліцейським не зазначено у відповідній графі, замість цього зазначено, що ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків та відмовився від підпису.

Вищезазначений акт не є належним доказом відмови водія від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я і в той же час підтверджує доводи апеляційної скарги про факт проведення огляду поліцейським за допомогою Драгера та не зазначення результату такого огляду у відповідному акті.

Посилання суду першої інстанції на Порядок розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України та на те, що ОСОБА_1 не надавав суду жодних підтверджень про оскарження дій працівника поліції, а також доводи апеляційної скарги в цій частині, суд апеляційної інстанції розцінює їх як такі, що не мають істотного значення для правильного вирішення справи, оскільки не відносяться до предмета доказування у справі такої категорії та не підтверджують або не спростовують елементи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд не приймає як належні докази фотознімки долучені до апеляційної скарги, оскільки вони зроблені пізніше ніж час події, вказаний в протоколі.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. ст. 9, 251 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, яке має бути доведеним на підставі відповідних доказів.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, апеляційний суд доходить висновку, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016, чинної на час події адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить висновку про скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у цій справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити та поновити строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун