Номер провадження 3/523/6988/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2021 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Кремер І.О., з участю представника правопорушника Ільін С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого моряком

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшли матеріали справи від УПП в Одеській області відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КпАП України.

Із Протоколу Серії ААБ № 012242 від 10.07.2021 року вбачається, що 10.07.2021 року о 02 год. 25 хв. в м. Одесі, по вул. Паркова, 59, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом марки «Honda Jorna», в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager ARMF - 0288» результат тесту 0,37 проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Представник правопорушника Ільін С.В. в судовому засіданні проти обставин, викладених в протоколі заперечив. Пояснив, що працівниками поліції було порушено вимоги Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року, відповідно до якого водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Так, представник правопорушника пояснив, що на місці зупинки огляд на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 проводився за допомогою приладу «Драгер», однак, останній неодноразово заявляв, що він не погоджується із результатами тестування, так як не вживав алкогольних напоїв. Однак, непогодження ОСОБА_1 із результатами тестування приладом «Драгер» не є підставою складення протоколу саме за результатами даного тестування як порушення ним правил дорожнього руху, передбачених п. 2.9, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки працівники поліції зобов`язані були запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а в разі відмови останнього від огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я скласти протокол за відмову від проходження огляду. Однак, працівником поліції, не зважаючи на непогодження ОСОБА_1 із результатами тестування за допомогою приладу «Драгер» не було запропоновано зробити такий огляд у закладі охорони здоров`я, а відразу складено протокол за порушення п.2.9а ПДР України. А тому, просив суд закрити провадження з розгляду даної справи за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Заслухавши пояснення представника правопорушника, дослідивши матеріали справи, суддя доходить таких висновків.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Судом встановлено, що відносно правопорушника ОСОБА_1 з його згоди було проведено огляд на стан сп`яніння за допомогою «Drager ARMF - 0288», результат позитивна, 0,37% проміле.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України Про дорожній рух учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 22.03.2001 р. встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Порядок оформлення та вимоги до оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за ст. 130 КпАП України врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015№ 1395 (далі - Інструкція № 1395); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України№ 1452/735від 09.11.2015 (далі - Інструкція № 1452/735).

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно п.п. 3, 6 Розділу І, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015№ 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 10 Розділу II Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

В разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статі 266 КУпАП (п. 7 Інструкції).

Положення вищевказаної Інструкції свідчать, що акт огляду складається та є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення в разі згоди особи з результатом проведеного огляду та при небажанні водія пройти огляд в медичному закладі.

Згідно приписів ч.ч. 3, 5 ст. 266 КпАП України у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до статті 31 Закону України від 2 липня 2015 року, № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

В судовому засіданні було досліджено долучений до матеріалів справи відеозапис із нагрудної камери (боді камери) працівника поліції.

Так, із дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що відносно правопорушника ОСОБА_1 з його згоди було проведено огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager ARMF - 0288», результат позитивна, 0,37% проміле. ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції про те, що він не згоден із результатами проведеного огляду.

В той же час, на відеозаписі не вбачається, що працівником поліції було запитано ОСОБА_1 про те, чи він бажає проїхати до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння в такому закладі.

Відповідно до п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року, відповідно до якого водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як видно з матеріалів справи за наслідками проведеного огляду працівником поліції було долучено роздруківку результату тестування до протоколу, який ОСОБА_1 не був підписаний, що не дає підстави вважати, що водій був згідний з таким результатом огляду, проведеного на місці зупинки. Не підписаний ОСОБА_1 і протокол про адміністративне правопорушення.

Окрім того, суддя констатує, що із дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 відмовився підписувати роздруківку результату тестування до протоколу з тих підстав, що не погоджується із результатами такого тестування.

З огляду на вищевикладене, суддя констатує, що зібрані та досліджені докази не дають підстав для висновку, що огляд був проведений з дотриманням передбаченої чинним законодавством процедури, що ОСОБА_1 погоджувався з результатом огляду на місці та не бажав пройти огляд в медичному закладі.

За таких обставин в разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки та відмови від проходження огляду в медичному закладі у працівників поліції були б підстави для складання щодо ОСОБА_1 протоколу за порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху - за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а за порушення п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху - за керування в стані алкогольного сп`яніння лише в разі фіксації такого стану в медичному закладі, позаяк стан сп`яніння не зафіксований з дотриманням процедури, передбаченої вищевказаною Інструкцією.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що працівниками поліції порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки недотримано процедури оформлення його результатів, що вказує на недопустимість доказів, зібраних в даному провадженні. Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування в стані сп`яніння), як такий, що складений з порушенням вимог законодавства, не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності (позаяк не дає підстав вважати, що ОСОБА_1 був згідний з результатами огляду на місці). Інші докази не вказують на беззаперечне доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення в передбаченому законом порядку.

З врахуванням викладеного, суддя приходить до висновку, що за таких обставин відсутні правові підстави визнавати ОСОБА_1 винним в порушенні п. 2.9.а ПДР України та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та відповідно до вимог ст.279 КУпАП дослідити докази, якими згідност.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

Відповідно до висновків, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом"; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, суд доходить висновку що є недоведеним склад адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а тому провадження в адміністративній справі підлягає закриттю з підстав п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст. 241, 283, 284 КпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протязі десяти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер