ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2021 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області Автономної республіки Крим та м. Севастополя, про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої головним бухгалтером КП «Теплокомунгосп»,

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення №272/21-22-18-04-04/ від 04.08.2021 р., відповідно до змісту якого вона, будучи головним бухгалтером КП «Теплокомунгосп» вчинила порушення організації встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а саме пп.16.1.2 ст.16, п.36 абз.4 п.46.2 ст.46 Податкового кодексу України, абз.2 п.3 ст.14 Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 року за №996- ХІУ за наступними змінами і доповненнями, а саме: в строк не пізніше 10 червня 2021 року підприємством не подано контролюючому органу річну фінансову звітність, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом за 2020 рік.

Дії ОСОБА_1 , відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №272/21-22-18-04-04/ від 04.08.2021 року кваліфіковано, як: порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, без зазначення частини статті 163-1 КУпАП України.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 , вину у вчиненому правопорушенні не визнала. Дала показання про те, що КП «Теплокомунгосп», листом від 03.06.2021р. № 163 (додається), звернулось до Херсонської міської ради, як до засновника, щодо оприлюднення фінансової звітності КП «Теплокомунгосп» за 2020 рік, своєчасно, 04 червня 2021р. (строк до 10 червня 2021р.), на веб-сайті Херсонської міської ради оприлюднена фінансова звітність КП «Теплокомунгосп» без аудиторського звіту (додається). Щодо аудиторського звіту, то зазначила, що КП «Теплокомунгосп» засноване на комунальній власності Херсонської територіальної громади, володіє та користується з метою організації обслуговування населення та інших споживачів комунальними послугами на засадах госпрозрахунку, дохід підприємства складається лише з отриманих коштів за надані послуги з водопостачання та водовідведення, що складає 98% для населення та 2% бюджетним установам і іншим споживачам. До тарифу на послуги водопостачання та водовідведення, що надає підприємство, не включено витрати на аудиторські послуги, так як до 2020 року Податковим кодексом України не передбачено проводити аудиторський висновок до фінансової звітності категорії «мале підприємство», до якої відноситься КП «Теплокомунгосп», а тариф повністю переглядався у 2018 році. На їх лист до Херсонської міської ради від 15.02.2021р. № 35 щодо коригування тарифу на послуги централізованого водопостачання та водовідведення на сьогоднішній день відповіді не отримано (лист додається). Тому КП «Теплокомунгосп» має збитки (фінансова звітність за 2020 рік додається), так як тарифи на послуги, які надає КП «Теплокомунгосп» економічно не обґрунтовані. Виходячи з викладеного, просила суд закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Так на підтвердження протиправності дій ОСОБА_1 , особою уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення суду було надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення №272/21-22-18-04-04/ від 04.08.2021 від 04.08.2021 р., в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, зокрема встановлено, які саме дії вчинені нею, актом №2743/21- 22-18-04-04/33391226 від 15.07.2021, складеним Головним управлінням ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі, про результати камеральної перевірки своєчасності подання (неподання) КП «Теплокомунгосп», річної фінансової звітності, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом відповідно до якого встановлено порушення: звіт про використовування води за 2020 рік, лист про запрошення для ознайомлення протоколом про адміністративне правопорушення.

Інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять.

Оцінюючи досліджені докази, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд, згідно з положеннями ст.ст. 280, 283 КУпАП, повинен з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності за нормою закону, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Так ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до вимог ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються зокрема: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він криє в собі: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону. За відсутності хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

За змістом ч.1 ст. 163-1 КУпАП, адміністративна відповідальність настає в разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, в тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Зазначена норма є бланкетною, тобто такою, що відсилає до нормативно-правового акту, яким визначено обов`язковість та порядок ведення податкового обліку субєктами господарювання.

Податковий кодекс України (далі за текстом ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.46.2 статті 46 Податкового кодексу України, платники податку на прибуток, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХІУ (далі - Закон №996-ХІУ) мають оприлюднювати річну фінансову звітність (річну консолідовану фінансову звітність) разом з аудиторським звітом, ще зобов`язані:

1. Разом з податковою декларацією з податку на прибуток подавати (як додаток, невід`ємна її частина) за відповідний податковий (звітний) період звіт про фінансовий стан (баланс) та звіт про прибутки та збитки та інший сукупний дохід (звіт про фінансові результати), складені до перевірки фінансової звітності аудитором.

2. Подавати до органів ДПС річну фінансову звітність, яка підлягає оприлюдненню разом з аудиторським звітом, у строк не пізніше 10 червня року, наступного за звітним.

Загальні вимоги щодо оприлюднення річної фінансової звітності (річної консолідованої фінансової звітності) разом з аудиторським висновком наведені в частині третій статті 14 Закону №996-Х1У. Це зобов`язані робити:

Не пізніше ніж до 30 квітня року, що настає за звітним періодом:

1. підприємства, що становлять суспільний інтерес (крім великих підприємств, які не є емітентами цінних паперів);

2. публічні акціонерні товариства;

3. суб`єкти природних монополій на загальнодержавному ринку;

4. суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність у видобувних галузях.

Не пізніше ніж до 1 червня року, що настає за звітним періодом:

5. великі підприємства, які не є емітентами цінних паперів;

6. середні підприємства;

7. інші фінансові установи, що належать до мікропідприємств та малих підприємств.

Для правильного розуміння суб`єктного складу юридичних осіб, які зобов`язані подавати аудиторський висновок при оприлюдненні річної фінансової звітності слід детальніше проаналізувати ч.3 ст. 14 Закону №996-ХІУ, про що мова йтиме нижче.

Підприємства, що становлять суспільний інтерес

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 996 до таких підприємств віднесені:

підприємства - емітенти цінних паперів, цінні папери яких допуіцені до торгів на фондових біржах або щодо цінних паперів яких здійснено публічну пропозицію;

банки;

страховики;

недержавні пенсійні фонди;

інші фінансові установи (крім інших фінансових установ та недержавних пенсійних фондів, що належать до мікропідприємств та малих підприємств);

підприємства, які відповідно до цього Закону належать до великих підприємств.

КП «Теплокомунгосп» є комунальним підприємством, що здійснює діяльність з надання послуг водопостачання. До жодної групи із вказаного вище переліку не належить.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , якій інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 КУпАП, вважаю, що провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях останньої, з наступних підстав.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є субєктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, оцінюючи надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення слід зазначити таке. Стаття 163-1 КУпАП має частини, кожна з яких передбачає самостійні склади адміністративних правопорушень. У той же час при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу не було визначено, за якою саме частиною статті необхідно кваліфікувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зі свого боку суд не наділений повноваженнями на самостійне визначення норми, з точки зору оцінки якої має визначатись протиправність дій тієї чи іншої особи. Наведене також свідчить про те, що не має жодних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Оскільки Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), та робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення протиправних дій суду надано не було. Протокол про адміністративне правопорушення, з огляду на вимоги ст. 251 КУпАП хоча і є самостійним видом доказу, проте без обґрунтування іншими матеріалами є лише констатацією обставин, встановлених представником поліції. За таких обставин, всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 163-1 КУпАП необхідно тлумачити на її користь.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 163-1 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 122-2, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 163-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: В.Е. Дорошинська