ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В.П., за участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Маніліча І.Д., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 03.09.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 03.09.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , працюючого майстром НПП «Вижницький», визнано винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.121 ч.7, ст.130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000,00 (Сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 (Чотириста п`ятдесят чотири) гривні до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до постанови районного суду, ОСОБА_1 , 13.07.2021 року о 03-00 год. в м.Вижниця по вул.Січових Стрільців, Чернівецької області, керував транспортним засобом марки Опель Вектра, д/н НОМЕР_2 , у якого не освітлювався задній державний номерний знак, чим повторно протягом року вчинив правопорушення та порушив п.п.2.9-в Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення передбачене ст.121 ч.7 КУпАП.

ОСОБА_1 , 13.07.2021 року о 03-00 год. в м.Вижниця по вул.Січових Стрільців, Чернівецької області, керував транспортним засобом марки Опель Вектра, д/н НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу та у приміщенні КНП «Вижницька БЛІЛ», із застосуванням технічного засобу відеозапису, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

ЄУНСС: 713/1552/21 Головуючий у 1 інстанції: Кибич І.А.

НП: 33/822/486/21 Суддя-доповідач: Давній В.П.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.121 ч.7, ст.130 ч.1 КУпАП. При цьому посилається на те, що суд 1 інстанції проігнорував його доводи про те, що він не керував автомобілем. Суд не взяв до уваги, що по справі відсутні докази зупинки автомобіля. Під час проходження огляду на стан сп`яніння були відсутні свідки. Вказує, що судом було проігноровано те, що він відмовився проходити огляд на місці зупинки, однак бажав пройти його в закладі охорони здоров`я. Відеозапис з нагрудних камер поліцейських є неналежним доказом, оскільки він вівся не безперервно, і не зазначено нагрудний номер камери.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Маніліча І.Д., який підтримав подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини в ній зазначені, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Пункт 2.5. ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ухвалюючи постанову і притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина у скоєному підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, а також відеозаписом з нагрудних бодікамер працівників поліції.

Однак, з таким висновком погодитися не можна, оскільки суд першої інстанції не повно дослідив наявні в матеріалах справи докази і надав їм неналежну правову оцінку, внаслідок чого постанову суду першої інстанції не можна вважати законною та обґрунтованою.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Як вбачається з наданих суду 03.09.2021 року ОСОБА_1 заперечень на протокол про адміністративне правопорушення, останній наголошував на тому, що він не керував транспортним засобом. Про це він вказував і під час складення відносно нього працівниками поліції адміністративного матеріалу.

Як вбачається з матеріалів справи, з врахуванням пояснень ОСОБА_1 , а також відсутності на відеозаписах з нагрудних бодікамер працівників поліції моменту зупинки автомобіля та особи водія, суд жодних дій по з`ясуванню вказаних стороною захисту обставин не вчиняв, свідків до суду не викликав, факт перебування за кермом автомобіля саме ОСОБА_1 не з`ясував. Тим самим, суд першої інстанції належним чином заперечень сторони захисту не усунув і не спростував, а тому висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можна визнати обґрунтованим, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Що стосується письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 13.07.2021 року, то апеляційний суд вважає їх такими, що не можуть братися до уваги, оскільки їх показання не були предметом безпосереднього дослідження в ході судового розгляду судом 1 інстанції. Більше того, в обох протоколах про адміністративне правопорушення: Серія ААБ №182427 від 13.07.2021 року та Серія ААБ №182428 від 13.07.2021 року, в графі свідки зазначено, що такі працівниками поліції не залучались.

Крім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в рамках справи № 524/5536/17, адміністративне провадження №К/9901/1403/17 зроблено правовий висновок, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Так, в матеріалах про адміністративне правопорушення наявний диск з відеофайлами, проте у протоколі про адміністративне правопорушення не містяться відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення: номер та серію відеокамери, дату її виробництва та назви камери, на яку здійснювався відеозапис. Не зазначення таких даних, на думку апеляційного суду, не дає можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру щодо ОСОБА_1 проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень Правил дорожнього руху. Ці обставини в свою чергу позбавляють можливості перевірити та зробити висновок про те, чи були поліцейським під час складання даного протоколу, дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час його складання.

Відповідно до пункту 2 розділу 3 Наказу Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що відеозапис на оптичному диску, який доданий до матеріалів справи, має ознаки переривання, що ставить під сумнів об`єктивність, допустимість та належність даного доказу.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, з врахуванням заперечень ОСОБА_1 та відсутністю об`єктивних доказів його вини, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, надані суду першої інстанції матеріали не містять достатньо доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведено та керуючись ст.ст.247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 03.09.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.121 ч.7, ст.130 ч.1 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Давній