Справа № 464/5411/20 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 33/811/1866/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі судді - Белени А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 13 листопада 2020 року,

встановив :

Постановою судді Сихівського районного суду м.Львова від 13.11.2020, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працівника Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЛТА ЛЬВІВ Автосалон ПЕЖО», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 18 вересня 2020 року о 23.10 год. на пр. Червоної Калини, 59 в м. Львові керував автомобілем марки «Сеат» номерний знак НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з клопотанням в якій просить поновити строк апеляційного оскарження; постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що стягнення накладене нього судом першої інстанції не відповідає чинному законодавству, матеріалам та обставинам справи.

Щодо пропуску строку апеляційного оскарження, то на період винесення постанови перебував на самоізоляції з особою яка захворіла на Ковід-19, а тому з поважних причин пропустив даний строк

По суті справи апелянт покликається на те, що суд не вказав жодного обґрунтування чому обрав стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом та штрафом. У справі відсутні дані про його місце праці та професію, не в повній мірі досліджені обставини справи. Не враховано судом його пояснення щодо шкідливих умов праці.

У доповнення до апеляційної інстанції апелянт подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності за п. 2 ст. 38 КУпАП.

Апелянт був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, однак в судове засідання не звився з невідомих причин.

Перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненням та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 007244 від 19 вересня 2020 року;

- висновком КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним 19 вересня 2020 року за № 000638, яким встановлено стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 ;

- постановою поліцейського патрульної поліції серії ДПО18 № 974621 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КУАП за порушення 18 вересня 2020 року о 23.10 год на пр.Червоної Калини, 59 в м.Львові при керуванні автомобілем марки «Сеат» номерний знак НОМЕР_1 Правил дорожнього руху України (як підстава зупинки транспортного засобу).

Згідно з ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За положеннями ч.3 зазначеної статті за певних випадків огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок огляду водія на стан сп`яніння, встановлений ст. 266 КУпАП, розкритий в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.

Згідно з п. 2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення. Докази у справі є належними та допустимими для підтвердження провини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Покликання апелянта про необхідність відшкодування сплаченого судового збору, при подачі апеляції, та коштів затрачених на правову допомогу є необгрунтованими, оскільки КУпАП не вимагає, при подачі апеляційної скарги у справі про адміністративне правопорушення платити судовий збір, відтак не передбачено підстави та процедуру такого відшкодування, а також даним кодексом не передбачено відшкодування витрат на правову допомогу.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Таким чином апеляційний суд дійшов висновку, що суддя підставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у в межах санкції даної статті. Тобто стягнення накладене судом відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, за змістом якої при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Адміністративне стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на правопорушника відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 13 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена