Справа № 192/327/21
Провадження № 3/192/104/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербина Н.О., розглянувши в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрована та мешкає в АДРЕСА_1 , працює на посаді Начальника служби охорони державної таємниці Солонянського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки,

за правопорушення, передбачене п. 6 ч. 2 ст. 212? Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов протокол № 3 про адміністративне правопорушення від 11 лютого 2021 року, згідно якого Начальник служби охорони державної таємниці Солонянського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_1 порушила вимоги чинного законодавства у сфері охорони державної таємниці, а саме: - у порушення вимог п. 211 Порядку-939 не організувала роботу комісії з метою визначення придатності приміщення для знищення матеріальних носіїв секретної інформації; - у порушення вимог п. 216 Порядку-939 у журналі обліку сховищ та ключів від них відсутні підписи відповідальної особи ОСОБА_1 за отримання нею ключів від цих сховищ та одержання особистої печатки; - у порушення вимог п. 217 Порядку-939 відсутній запасний ключ від сховища МНСІ; - у порушення вимог п. 217 Порядку-939 не передала в опечатаному пеналі на зберігання військовому комісару за його підписом в журналі за формою згідно з додатком 31 до Порядку-939 дублікат ключа від сховища, в якому зберігаються дублікати ключів від інших сховищ МНСІ; - у порушення вимог п. 220 Порядку-939 не розробила список відповідальних осіб, які можуть розкрити опечатані сховища МНСІ; - у порушення вимог п. 55 Порядку-939 при підготовці документів для оформлення допуску до державної таємниці військовослужбовцям установи не контролює наявність в довідках про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів відомостей щодо відсутності психічних розладів, які можуть завдати шкоди охороні державної таємниці; - у порушення вимог п.п. 160, 166 Порядку-939 заходи з перегляду грифів секретності МНСІ, які зберігаються в установі начальником СОДТ Солонянського РТЦК та ОСОБА_1 не проводяться. Обґрунтовані пропозиції підприємствам, установам, організаціям або державному експерту з питань таємниць, до компетенції яких належить питання про прийняття відповідних рішень, для здійснення заходів з перегляду та приведення грифів секретності не надсилаються; - у порушення вимог п. 341 Порядку-939 на робочій папці з секретними мобілізаційними документами не зазначила прізвище та ініціали посадової особи, яка має право її розкрити, номер особистої номерної металевої печатки зазначеної особи, реєстраційні номери секретних документів; - у порушення вимог п. 735 Порядку-939, зазначений план заходів щодо забезпечення режиму секретності в умовах особливого періоду або правового режиму надзвичайного стану розроблений ОСОБА_1 без залучення працівників інших структурних підрозділів, які повинні приймати участь у його виконанні, а зміст зазначеного плану не відповідає вимогам п.п.737,738,739 Порядку-939.

У протоколі № 3 від 11 лютого 2021 року зазначено, що ОСОБА_1 повторно вчинила протягом року порушення за ст. 212? КУпАП, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню (постанова Солонянського суду від 2020 року), а тому в її діях наявні ознаки скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 212? КУпАП, а саме: повторне протягом року невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці. Часом скоєння слід вважати дату виявлення правопорушення 11 лютого 2021 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнала частково та пояснила, що не всі зазначені в протоколі порушення вона визнає, а саме: не визнає, що не організувала роботу комісії з метою визначення придатності приміщення для знищення матеріальних носіїв секретної інформації, оскільки така комісія відповідно до Порядку-939 призначається наказом керівника; запасний ключ від сховища МНСІ на час проведення перевірки був в наявності; при підготовці документів для оформлення допуску до державної таємниці військовослужбовцям установи вона контролює наявність в довідках про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів відомостей щодо відсутності психічних розладів, які можуть завдати шкоди охороні державної таємниці. Такі відомості зазначаються у відповідних сертифікатах. Вимоги щодо наявності двох сертифікатів законодавством не передбачено.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , приходжу до наступного висновку.

Підставами притягнення особи до адміністративної відповідальності за п. 6 ч. 1 ст. 212? КУпАП є: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Підставами притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 212? КУпАП є: повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

У той же час в протоколі № 3 від 11 лютого 2021 року зазначено, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 2 ст. 212? КУпАП. Однак частина 2 ст. 212? КУпАП взагалі не містить пунктів.

Крім того, в протоколі № 3 від 11 лютого 2021 року зазначено про те, що правопорушення вчинене ОСОБА_1 повторно протягом року. Однак на підтвердження повторності вчинення правопорушення в протоколі не вказано число та місяць прийняття відповідної постанови суду, як не надано і копію такої постанови, яка набрала законної сили, до матеріалів справи. Тому суддя не може прийти до висновку про повторність протягом року вчинення дій ОСОБА_1 , які можуть кваліфікуватися за ст. 212? КУпАП, а відповідно до вимог ст. 251 цього Кодексу, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п. 6 наказу Центрального управління Служби безпеки України від 22 березня 2017 року № 173 «Про затвердження Інструкції про порядок оформлення в Службі безпеки України матеріалів про адміністративні правопорушення» не допускаються закреслення, доповнення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на вказане положення п. 6 наказу № 173, підстави для повернення протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення, відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративне правопорушення» відсутні, оскільки можливість внесення змін до вже складеного протоколу або виправлень, не передбачена чинним законодавством.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». Згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, щомають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оскільки правова кваліфікація дій, зазначена в протоколі № від 11 лютого 2021 року не відповідає диспозиції п. 6 ч. 2 ст. 212? КУпАП, тому суддя приходить до висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 212? КУпАП. Доказів повторного вчинення дій ОСОБА_1 суду також не надано.

Таким чином, враховуючи вказані обставини прийти до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не надається можливим.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складуадміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 247, 266, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за п. 6 ч. 2 ст. 212? КУпАП закрити, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги особою протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя: Н. О. Щербина