ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2021 Справа №607/20600/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Гуменний П.П. розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Демковича В.Ю.,

В С Т А Н О В И В :

05 листопада 2021 року о 23 год. 52 хв. в с. Великий Глибочок по вул. Центральна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ21033», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з ротової порожнини, почервоніння обличчя. Від проходження тесту на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alсotest 6820, та від проходження медичного огляду у мед закладі відмовився.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Демкович В.Ю. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, що мотивоване наступним.

З долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису реєстратора із поліцейського транспортного засобу прослідковується, що автомобіль особи знаходиться в непорушному стані, стоїть на перехресті двох доріг. Дана обставина сама по собі виключає факт здійснення особою функцій водія транспортного засобу. В свою чергу, стороною захисту надано власний відеозапис реєстратора. Та у клопотанні зауважено на тому, що особа за кермом транспортного засобу не перебувала, керував автомобілем інший чоловік. В ході керування автомобіль зупинився через відсутність пального. Водій транспортного засобу вирушив на пошук пального для дозаправки автомобіля, а особа залишалася у автомобілі до приїзду працівників поліції. За допомогою даного доказу також спростовується обставина керування особою транспортним засобом. Таким чином, за допомогою наявних в матеріалах справи доказів не можливо встановити факту керування особою транспортним засобом. Разом з тим, розцінюючи дії Особи як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, працівниками поліції не пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а також не складалося відповідне направлення. Таким чином, наданий поліцією відеозапис не може вважатися допустимим доказом, оскільки він здобутий із порушенням законного порядку, не записаний на нагрудну камеру, не ведеться безперервно, відсутні показники дати та часу відеозйомки. Як підсумок, відсутність складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП пояснюється спростуванням факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, недійсністю результатів огляду останнього на стан сп`яніння (через порушення вимог ст.266 КУпАП), а також недопустимістю наданих поліцією доказів (отримані з порушенням законного порядку).

Захисник ОСОБА_1 адвокат Демкович В.Ю. в судовому засіданні клопотання про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 підтримав, водночас зауважив на тому, що порівнюючи відеозапис, який долучений до матеріалів справи поліцейськими та той, який долучений стороною захисту, - місце зупинки транспортного засобу з причини відсутності пального та приїзду поліцейських, що відображено на вказаних відеозаписах є одне і те ж.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Щодо подій, які відбувалися 05 листопада 2021 року, повідомив наступне. У зв`язку з необхідністю поїхати в село, на його прохання ОСОБА_2 сівши за кермо автомобіля, керував ним. Поблизу магазину, побачили хлопців, виникла сутичка, у зв`язку з чим викликав поліцію. Під час поїздки в автомобілі закінчився бензин, тому попросив ОСОБА_2 поїхати за пальним. Натомість залишився очікувати в автомобілі. Зауважив на тому, що під час відеозаписів, які долучено до матеріалів справи він спершу перебуває у верхньому одязі сорочці, а під час фіксування подій поліцейськими, він перебував без верхнього одягу, оскільки під час перебування в автомобілі, йому стало спекотно, і він помістив одяг в багажник.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив про те, що він є родичем ОСОБА_1 , та 05 листопада 2021 року у вечірню пору, приїхав до останнього в с. В.Глибочок, вул. Середній Десяток, на його прохання, оскільки необхідно було поїхати до сусіднього села. Зауважив на тому, що саме він перебував за кермом автомобіля марки «Жигулі» 3 чи 6 моделі. Повертаючись, в центрі села закінчилося пальне, попросив ОСОБА_1 очікувати в автомобілі, а сам попрямував до власного автомобіля, надалі поїхав за пальним. Коли повернувся до того місця, де залишив ОСОБА_1 , він повідомив про те, що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, працівників поліції не бачив. Запевнив, що ОСОБА_1 того вечора не здійснював керування транспортним засобом, він перебував на сидінні пасажира, при цьому був у стані сп`яніння.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх повній сукупності, суд приходить до висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 05 листопада 2021 року серії ДПР18 №498926 відносно ОСОБА_1 ; відеозаписом, на якому зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Поряд з наведеним, суддя приходить до переконання про необхідність зазначити про наступне. Стороною захисту на спростування обставин, які наведені у протоколі про адміністративне правопорушення до матеріалів справи долучено відеозапис, при перегляді якого вдалося встановити, що він виконаний відео реєстратором, який розміщений в автомобілі, датою такого відеозапису є 05 листопада 2021 року, та він виконаний в часовому проміжку з 22:24 год. до 23:36 год. Також, переглядом вказаного відеозапису встановлено, що ним зафіксовано чоловіка, візуально схожого на ОСОБА_1 , який одягнений у «камуфляжні» штани, та теплу кофту, надалі вказаний чоловік сів на пасажирське сидіння, при цьому відеозаписом зафіксовано зупинку транспортного засобу, також і те, що чоловік візуально схожий на свідка виходив зі сторони водія. Відеозапис завершується тим, що поїздка вказаних осіб припинилася з причини відсутності пального. При цьому вказаним відеозаписом не зафіксовано будь якого конфлікту з особами чоловічої статі, про що вказував у своїх поясненнях ОСОБА_1 .

Водночас, з долучених до матеріалів справи відеозаписів, виконаних відео реєстратором поліцейського автомобіля та нагрудними реєстраторами поліцейських зафіксовано наступне. На час приїзду поліцейського автомобіля до місця перебування автомобіля «ВАЗ21033», у вказаному автомобілі було увімкнене ближнє світло фар, ОСОБА_1 вийшов з сторони водія, при цьому був одягнений у футболку та чорні штани.

Надаючи оцінку вказаним відеозаписам, суддя критично оцінює відеозаписи, що надані стороною захисту, оскільки обставини, які на них зафіксовано різняться з тими, що зафіксовані відеозаписами, долученими працівниками поліції, зокрема щодо одягу ОСОБА_1 (штанів), а також того, що останній при спілкуванні з працівниками поліції жодного разу не вказував на те, що автомобілем керував його родич ОСОБА_2 , відсутності на місці події ОСОБА_2 .

За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави з позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя П.П. Гуменний