Номер провадження: 33/813/1671/21
Номер справи місцевого суду: 521/8222/21
Головуючий у першій інстанції Лічман Л.Г.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участю секретаря: Гарбуз В.О.,

за участі:

особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Берлізова Є.В.,

потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2021 року, якою провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №008405 від 21.05.2021р., 10 травня 2021 року о 17 годині 25 хвилин у м. Одесі по вул. Ангарській, з боку вул. Тираспольське шосе, в напрямку вул. Магістральна, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем SUZUKI NEW SX4, номерний знак НОМЕР_1 , на регульованому перехресті не надав переваги в русі автомобілю HYUNDAI SONATA, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який здійснював рух у зустрічному напрямку, в результаті чого відбулося зіткнення між транспортними засобами. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2021 року провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Не погодившись із вищевказаною постановою суду, 30 листопада 2021 року адвокат Берлізов Є.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що:

1)судом першої інстанції не врахована описова частина експертизи, яка містить посилання на обставини, які є суттєвими для дослідження;

2)судом першої інстанції зроблено помилкові висновку про доведеність складу адміністративного правопорушення, а саме вини ОСОБА_1 .

Крім того, адвокат Берлізов Є.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2021 року, мотивуючи тим, що копію постанови отримано 22 листопада 2021 року.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову апелянт отримав 22 листопада 2021 року, а апеляційну скаргу подав 30 листопада 2021 року.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2021 року.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення сторін, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриваючи провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за закінченням строків накладення адміністративного стягнення , суд першої інстанції згідно із вимогами ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 10.1, ПДР. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 10.1 ПДР України, який зазначений в протоколі працівником поліції.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року №1306, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно із ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційним судом встановлено, що факт порушення ОСОБА_1 п. 10.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 124 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №008405 від 21.05.2021р. (а.с. 2);

2) схемою дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 4);

3) письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (а.с. 3-4);

4) висновком експерта №21-3707 від 31.08.2021 року, виконаного судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Гринем О.М.;

5) паспортними даними роботи світлофорного об`єкту, розташованого на перехресті вул. Ангарська вул. Магістральна станом на 10.05.2021р.;

6) двома неоригінальними відеозаписами ДТП.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №008405 від 21.05.2021р. встановлено, що 10 травня 2021 року о 17 годині 25 хвилин у м. Одесі по вул. Ангарській, з боку вул. Тираспольське шосе, в напрямку вул. Магістральна, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем SUZUKI NEW SX4, номерний знак НОМЕР_1 , на регульованому перехресті не надав переваги в русі автомобілю HYUNDAI SONATA, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який здійснював рух у зустрічному напрямку, в результаті чого відбулося зіткнення між транспортними засобами. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Протокол про адміністративне правопорушення це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, однак може бути доказом у справі лише у разі відповідності вимогам ст. 256 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №008405 від 21.05.2021р., складений уповноваженою особою, а його зміст повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, при цьому протокол підписаний особою, яка його склала. Таким чином, апеляційний суд в силу вимог ст. ст. 251-252 КУпАП визнає його належним та допустимим доказом по справі.

Питання наявності у діях водія порушень ПДР та визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення лежить у юридичній площині і відноситься виключно до компетенції суду.

З відеозапису моменту ДТП, яка сталася 10.05.2021р., які долучені до матеріалів справи, судом першої інстанції правильно встановлено наступне.

Камера зовнішнього відеоспостереження, яка зафіксувала ДТП знаходиться на вул. Магістральній у м. Одесі та фіксує перехрестя вул. Магістральної та Ангарської. 10.05.2021 року по вул. Ангарській, з боку вул. Тираспольське шосе, в напрямку вул. Магістральна, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем SUZUKI NEW SX4, номерний знак НОМЕР_1 , зупинився на регульованому перехресті у крайній лівій смузі з метою здійснення повороту наліво, пропускаючи інші автомобілі, які рухалися у зустрічному напрямку. В подальшому, ОСОБА_1 почав маневр повороту, однак у зустрічному напрямку рухався автомобілю HYUNDAI SONATA, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . В результаті зазначеного відбулося зіткнення між транспортними засобами, а саме передньою частиною автомобіля HYUNDAI SONATA, номерний знак НОМЕР_2 , та правою боковою частиною автомобіля SUZUKI NEW SX4, номерний знак НОМЕР_1 .

Судом першої інстанції правильно встановлено, що зазначені відеозаписи не є оригіналами, а копіями з інших технічних носіїв, є неякісними, містять коментарі невстановлених осіб. При цьому, встановити сигнал світлофора, навіть враховуючи паспортні дані роботи світлофорного об`єкту не надається можливим.

Суд першої інстанції вірно прийняв дані відеозаписи до уваги виключно з метою визначення механізму ДТП, контакту транспортних засобів.

Так зі схеми ДТП 10.05.2021р., вбачається, що зіткнення транспортних засобів SUZUKI NEW SX4, номерний знак НОМЕР_1 , на регульованому перехресті не надав переваги в русі автомобілю HYUNDAI SONATA, номерний знак, НОМЕР_2 , відбулося у м. Одесі на регульованому перехресті вул. Магістральній та вул. Ангарська, навпроти споруди 131 по вул. Магістральній (Малиновський район м. Одеси). Унаслідок ДТП встановлені видимі (зовнішні) пошкодження транспортних засобів. У автомобілі SUZUKI NEW SX4, номерний знак НОМЕР_1 пошкоджене заднє ліве крило, заднє праве колесо, задні праві дверцята, передні праві дверцята, поріг з правої сторони та задній правий підкрилок. У автомобілі HYUNDAI SONATA, номерний знак НОМЕР_2 пошкоджена вся передня частина автомобіля, бампер, решітка радіатора, ліва та права фара, ліве та праве крило, капот, ліва протитуманна фара, державний номерний знак та його рамка.

Оскільки схема ДТП складена безпосередньо на місці ДТП в присутності двох водіїв, водіями підписана без зауважень або доповнень, суддя правильно прийняв її до уваги в якості доказу фактичних обставин ДТП.

За клопотанням представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Берлізова Є.В. постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.06.2021 року у справі було призначено судову автотехнічну експертизу.

17 вересня 2021 року на адресу Малиновського районного суду м. Одеси надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення разом із висновком експерта №21-3707 від 31.08.2021 року, виконаного судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Гринем О.М. було зроблено наступні висновки:

1. Оскільки на схемі місця ДТП яка сталася 10.05.2021 відсутня будь-яка слідова інформація, що характеризує параметри руху автомобіля HYUNDAI SONATA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , до зіткнення, у момент зіткнення, та після зіткнення, то визначити експертним шляхом, з якою швидкістю він рухався, не надається можливим.

2. В умовах даної дорожньо-транспортної обстановки водію автомобіля HYUNDAI SONATA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 при русі в населеному пункті необхідно було рухатися зі швидкістю дозволеної в населених пунктах 50 км/год, а з моменту включення заборонного сигналу на світлофорі, він повинен був зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією), що регламентовано вимогам п. 8.7.3, п. 8.10, п. 12.4, п. 12.9 «б», та п. 16.3 Правил дорожнього руху України.

3. В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди з урахуванням сформованої дорожньої обстановки, водій SUZUKI NEW SX4, р/н НОМЕР_3 , знаходячись на перехресті проїзних частин з моменту включення жовтого сигналу світлофора відповідно до вимог п. 8.7.3, п. 10.1, п. 16.8 Правил дорожнього руху України міг починати рух і слідувати в наміченому напрямку, та закінчити проїзд даного перехрестя.

З моменту коли водій автомобіля SUZUKI NEW SX4, р/н НОМЕР_3 , ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість виявити, що автомобіль HYUNDAI SONATA, р/н НОМЕР_2 , який рухався на заборонений сигнал світлофору знаходячись на відстані шляху гальмування від місця перетину проїжджих частин не надасть йому перевагу для руху, необхідно було розцінити дорожню обстановку як небезпечну для руху та негайно застосувати заходи для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки керованого автомобіля, тобто діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

4. В умовах даної дорожньо-транспортної обстановки, при виконанні належних дій регламентованих вимогою п. 8.7.3, п. 8.10, п. 12.4, п. 12.9 «б», та п. 16.3 Правил дорожнього руху України, водій автомобіля HYUNDAI SONATA, р/н НОМЕР_2 мав технічну можливість запобігти дану подію.

5. Оскільки після початку виїзду автомобіля SUZUKI NEW SX4, р/н НОМЕР_3 із перехрестя, діями водія ОСОБА_1 наступ події не визначалось, то з технічної точки зору в умовах даного дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля SUZUKI NEW SX4, р/н НОМЕР_3 , діючи відповідно до вимог п. 8.7.3, 10.1, 16.8 Правил дорожнього руху України у момент виникнення небезпеки для руху не мав технічної можливості запобігти зіткненню шляхом зменшення швидкості руху аж до повної зупинки керованого автомобіля, тобто діями відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

6. В умовах даної дорожньо-транспортної обстановці з технічної точки зору дії водія автомобілю HYUNDAI SONATA, р/н НОМЕР_2 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 8.7.3, п. 8.10, п. 12.4, п. 12.9 «б», та п. 16.3 Правил дорожнього руху України, створювали умови і знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної події.

В умовах даної дорожньо-транспортної обстановці з технічної точки зору у діях водія автомобіля SUZUKI NEW SX4, р/н НОМЕР_3 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням даної події, відсутні.

Вищевказаний висновок експерта №21-3707 від 31.08.2021 року, виконаний судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Гринем О.М. не визнавався ОСОБА_3 та його представником адвокатом Лукіним О.О.

При цьому, 04 жовтня 2021 року до суду адвокатом Лукіним О.О. подано клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, яке в судовому засіданні не підтримано, а інших клопотань про призначення судової експертизи до суду не надходило та не заявлялось.

Натомість, за клопотанням ОСОБА_3 та його представника адвоката Лукіна О.О. у судове засідання викликано судового експерта Гриня О.М.

Допитаний у судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_5 , який на теперішній час є співробітником Київського відділення (бюро) Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса», висновок №21-3707 від 31.08.2021 року підтвердив. При цьому судовий експерт ОСОБА_5 вказав, що відеозапис, який долучений до матеріалів справи є не оригінальним, оскільки є переписаним з іншого носія, є неякісним, що не дозволяло взяти дані для проведення експертизи. Однак відео використовувалось у якості механізму ДТП. Вихідних даних було достатньо. Режимом роботи світлофора на відео не було видно, аналіз проведений за показаннями учасників. Встановити час ДТП не надається можливим, а тому циклограма результату не надасть.

Надаючи оцінку твердженням у висновку судового експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Гриня О.М. №21-3707 від 31.08.2021 року щодо того, що в умовах даної дорожньо-транспортної обстановки з технічної точки зору у діях водія автомобіля SUZUKI NEW SX4, р/н НОМЕР_3 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням даної події, відсутні, суд першої інстанції правильно поставився критично.

Суд першої інстанції правильно не погодився з висновками експерта про те, що діючи відповідно до вимог п. 8.7.3, 10.1, 16.8 Правил дорожнього руху України у момент виникнення небезпеки для руху ОСОБА_1 не мав технічної можливості запобігти зіткненню шляхом зменшення швидкості руху аж до повної зупинки керованого автомобіля, тобто діями відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України та про те, що в умовах даної дорожньо-транспортної обстановці з технічної точки зору у діях водія автомобіля SUZUKI NEW SX4, р/н НОМЕР_3 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням даної події, відсутні.

Ці висновки суперечать іншому висновку експерта, а саме, що з моменту коли водій автомобіля SUZUKI NEW SX4, р/н НОМЕР_3 , ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість виявити, що автомобіль HYUNDAI SONATA, р/н НОМЕР_2 , який рухався на заборонений сигнал світлофору знаходячись на відстані шляху гальмування від місця перетину проїжджих частин не наддасть йому перевагу для руху, необхідно було розцінити дорожню обстановку як небезпечну для руху та негайно застосувати заходи для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки керованого автомобіля, тобто діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

На переконання суду першої інстанції, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, ОСОБА_1 міг і повинен був бачити автомобіль HYUNDAI SONATA, р/н НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку, не зменшуючи швидкості і не гальмуючи, і, на порушення вимог п. 10.1. Правил не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки автомобілю під керуванням ОСОБА_3 . Очевидним є те, що в нього була технічна можливість надати дорогу автомобілю HYUNDAI SONATA, р/н НОМЕР_2 і таким чином запобігти зіткненню. В умовах даної дорожньо-транспортної обстановці з технічної точки зору у діях водія автомобіля SUZUKI NEW SX4, р/н НОМЕР_3 , наявна невідповідність вимогам Правил дорожнього руху України, яка знаходилась в причинному зв`язку з настанням даної події.

Характер пошкоджень автомобілів в їх сукупності, з урахуванням наданих пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , враховуючи вимоги вказаних пунктів та термінів ПДР України, не спростовують факту про те, що водій ОСОБА_1 не впевнився у безпечності маневру, що призвело до ДТП та її наслідків.

Доводам щодо порушення правил ОСОБА_3 суд першої інстанції правильно надав оцінку, що з технічної та правової точок зору в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП знаходяться (перебувають) також і дії водія ОСОБА_3 .

Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки такий висновок ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано описову частину експертизи, то апеляційний суд зазначає, що обов`язковими для врахування під час судового розгляду є лише висновки експертизи, оскільки саме вони мають доказове значення у справі.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Апеляційний суд звертає увагу, що кожен водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Крім того, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Зазначений висновок суду також відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Своєчасний і правильний розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, в тому числі ст. 124 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік