Справа № 428/3967/21
Провадження №3/428/1182/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

судді Комплєктової Т.А.,

за участю секретаря Казюк Л.Г.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Луганській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, працює експертом Донецького експертного центру, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . -

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 306161 від 29.04.2021 зазначено, що 29.04.2021 о 19 годині 05 хвилин у м. Сєєродонецьк, вул. Гагаріна, буд. 109, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21061 державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія у КНП СМБЛ м. Сєвєродонецьк за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, буд.2Б, висновок лікаря №207 від 29.04.2021.

ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 29.04.2021 його дружина ОСОБА_3 керувала транспортним засобом ВАЗ 21061 державний номерний знак НОМЕР_1 . Він перебував на пасажирському сидінні. Коли вони під`їхали до магазину «АТБ-Маркет» по вул. Гагаріна в їх автомобілі запала педаль, тому вони вирішили зупинитись. Вони із дружиною домовились, що він залишиться лагодити педаль, а в подальшому вони зустрінуться в умовленому місці. Так, коли його дружина пішла до магазину «АТБ-Маркет» він сів на водійське місце та почав оглядати педаль. В цей момент до нього підійшов чоловік у поліцейській формі та почав питати, що з ним сталось. Поліцейському його поведінка здалась дивною, тому він викликав співробітників УПП в Луганській області та сказав, що у нього, ніби то, ознаки алкогольного сп`яніння. Після приїзду співробітників УПП в Луганській області йому повідомили, що у нього наявні ознак алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі охорони здоров`я. Він погодився, оскільки алкогольних напоїв не вживав. Йому здається, що під час освідування в нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки він декілька разів на день обробляв порожнину рота спиртовими настоями. Просив суд закрити адміністративну справу на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомила, що вона має посвідчення водія та інколи водить автомобіль. 29.04.2021 вона керувала транспортним засобом ВАЗ 21061 державний номерний знак НОМЕР_1 . Її чоловік ОСОБА_2 перебував на пасажирському сидінні авто. Проїжджаючи по вул. Гагаріна у м. Сєвєродонецьку вона зрозуміла, що педаль автомобілю має технічні несправності, а саме западає. Вони із чоловіком домовились, що зустрінуться пізніше в зумовленому місці, тому вона вийшла з автомобілю і пішла до магазину та по іншим справам, а її чоловік залишився у автомобілі та почав лагодити педаль. У цей день її чоловік алкогольні напої не вживав. Про те, що відносно її чоловіка складено адміністративний протокол вона дізналась того ж дня ввечері. Чоловік пояснив їй, що до нього підійшов невідомий чоловік, якому не сподобалась його поведінка. Щодо позитивного результату на стан алкогольного сп`яніння повідомила, що у той період часу її чоловік мав захворювання порожнини рота та декілька разів на день обробляв порожнину рота спиртовими настоями.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що 29.04.2021 приблизно о 18 годині 30 хвилин він виходив з магазину «АТБ маркет» по вул. Гагаріна м. Сєвєродонецьк. В цей час він побачив автомобіль ВАЗ 21061, який наїхав на бордюр. Йому здалось, що чоловікові погано, оскільки водій нахилив голову на руль, тому він підійшов до автомобілю. В ході спілкування він зрозумів, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння, тому він викликав співробітників УПП в Луганській області.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомив, що він приїхав у складі патруля на виклик співробітника поліції, який повідомив, що бачив, як водій автомобілю ВАЗ 21061 по вулиці Гагаріна м. Сєвєродонецьк в`їхав у бордюр, тому він підійшов до водія та почав спілкуватись. Виявивши у водія ознаки алкогольного сп`яніння викликав патруль. Він особисто не бачив руху транспортного засобу ВАЗ 21061 державний номерний знак НОМЕР_1 . Він перевіряв наявність відеозапису на магазині «АТБ-маркет», однак камери відеозапису не працювали. Протокол про адміністративне правопорушення відносно водія та опитування свідка проводив він. Як відбувалась процедура вилучення прав він не пам`ятає. Чому письмові пояснення свідка ОСОБА_4 відрізняються від тих, які були фактично надані, відповідно до відеозапису з його нагрудної камери, він пояснити не зміг.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, допитавши свідків, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Що стосується притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з наступного.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Відповідно до п. 2.5. Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, 2.5. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З досліджених матеріалів справи не вбачається факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, а також те, що останній був зупинений працівниками поліції під час керування ним транспортним засобом. Жодних належних доказів на підтвердження вказаного факту до матеріалів справи не надано, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Викладені факти підтверджуються свідченнями ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , наданими у судовому засіданні, та наданим суду матеріалами відеозаписів.

Так, відповідно до відеозапису з нагрудних камер DSJX300115_ВВ0115, диск 1 ДПР18 306161, відеозапис 8, час 19:17:24 та DSJX300172_ВВ0172, диск 1 ДПР18 306161, відеозапис , час 19:16:52 вбачається, що коли співробітники підходять до автомобілю ВАЗ 21061 державний номерний знак НОМЕР_1 , автомобіль припарковано навпроти магазина у «АТБ - маркет». Факту руху автомобілю на вказаному відеозаписі не вбачається.

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери DSJX300115_ВВ0115, диск 1 ДПР18 306161, відеозапис 8, час 19:17:43 свідок ОСОБА_4 повідомляє співробітнику УПП в Луганській області ДПП, що коли він виходив з магазину «АТБ маркет» до нього підійшов невідомий громадянин та повідомив, що водій автомобілю ВАЗ 21061 державний номерний знак НОМЕР_1 наїхав на бордюр та сказав, що водій, ймовірно перебуває у нетверезому стані. На підставі викладеного він підійшов до автомобілю та почав спілкуватись з водієм, перевірив його документи та викликав співробітників УПП в Луганській області ДПП. Надалі, у співробітника УПП в Луганській області ДПП дзвонить телефон та він повідомляє комусь за телефоном надані ОСОБА_4 пояснення.

Проте, відповідно до відеозапису з нагрудної камери DSJX300115_ВВ0115, диск 1 ДПР18 306161, відеозапис 9, час 19:43:14 співробітник поліції здійснює опитування свідка ОСОБА_4 . На відеозаписі вбачається, що фактично співробітник УПП в Луганській області ДПП повідомляє свідку ОСОБА_4 свідчення, які ОСОБА_4 повторює.

Так свідчення ОСОБА_4 , надані у судовому засіданні, його письмові свідчення повністю різняться зі свідченнями, наданими ОСОБА_4 на відеозаписі з нагрудної камери DSJX300115_ВВ0115, диск 1 ДПР18 306161, відеозапис 8, час 19:17:43, що ставить під сумнів неупередженість свідка ОСОБА_4 та його свідчення.

Враховуючи викладене суд ставить під сумнів свідчення ОСОБА_4 , надані у судовому засіданні, оскільки вони спростовуються наданими суду матеріалами справи.

Крім того, суд зазначає, що порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознаки означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Оскільки, з відеозапису долученого до матеріалів справи, та свідчень, наданих у судовому засіданні не встановлено, що особа яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 керував автомобілем, таким чином унеможливлюється притягнення останнього до відповідальності за фактом керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутні об`єктивні ознаки за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_2 суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вказане правопорушення задокументовано в законний спосіб, з огляду на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р., ратифікованою Україною передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, а отже провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 252, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя Т. О. Комплєктова