Провадження № 3/522/1089/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м.Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої в кафе «Фанконі», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

З адміністративних матеріалів вбачається, що 17.11.2020 р. о 00 год. 40 хв. гр. ОСОБА_1 за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, буд. 15, працювала адміністратором в закладі «FANCONI», що надавало послуги громадського харчування без організації дозвілля після 22 год. 00 хв., чим порушила пп.11 п. 10 Постанови КМУ №641 зі змінами Постанови КМУ №1100 від 11.11.2020 року та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

За вказаним фактом був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №268783 від 17.11.2020 року.

ОСОБА_1 будучи повідомленою належним чином про день, час та місце слухання справи, а також за вказаною у протоколі датою, - до суду не з`явилась.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Частиною 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Однак до даного протоколу на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не було надано пояснення осіб, інших пояснень свідків чи понятих, документів які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Щодо неприпинення роботи закладу суд приходить до наступного висновку. Аналізуючи положення Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641, зі змінами, суд відзначає, що вказаною постановою встановлено заборону роботи суб`єктів господарювання з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. яка передбачає приймання відвідувачів. Тобто об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення полягає в діях, направлених на здійснення господарської діяльності, яка передбачає приймання відвідувачів. При цьому зазначені дії повинні вчинятись самим суб`єктом господарювання (якщо мова йде про фізичну особу-підприємця), його власником або уповноваженим ним органом/посадовою особою (якщо мова йде про суб`єкт господарювання - юридичну особу).

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання. Надані працівниками поліції матеріли взагалі на містять будь-якої інформації про статус ОСОБА_1 , відтак посилання працівників поліції в протоколі на те, що остання може бути суб`єктом інкримінованого їй адміністративного правопорушення, є хибними та суддею відхиляються.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) в справі «Allen проти Сполученого Королівства» така практика, коли суддя є одночасно і стороною обвинувачення, і представником судової влади чинить негативний вплив на неупередженість судів; практичну реалізацію принципу рівності сторін і змагальності.

Таким чином, вказане рішення ЄСПЛ стосується всіх посадових осіб, які складають протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, а потім направляють на розгляд до суду відповідно до вимог КУпАП.

Суд в своїх прецедентних рішеннях зазначив, що практичність та ефективність гарантій при тлумаченні та застосуванні положень Конвенції стосується і права, закріпленого в статті 6 пункту 2 Конвенції - презумпції невинуватості (справи «Allen проти Сполученого Королівства», рішення від 12 липня 2013 року п.п.92-93, «Allenet de Ribemont проти Франції», рішення від 10 лютого 1995 року, п. 35).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази, надані УПП в Одеській області, та надавши їм оцінку, судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

З врахуванням наявних матеріалів у справі, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, а тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 44-3, 251, 247, КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси В.В. Іванов