Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1194/21 Головуючий у 1-й інст. Кириленко О. О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав`язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Зав`язуна С.М.,

за участю: секретаря Білоус Т.А.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 06 липня 2021 року,

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 гривень на користь держави.

Згідно постанови суду, 21.06.2021 о 00 годині 20 хвилин ОСОБА_1 на 86 км автодороги «Київ Чоп» керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з ротової порожнини, почервонінням обличчя, нестійкою ходою. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.07.2021 року та закрити провадження по справі. Мотивує свої вимоги тим, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що ґрунтується на висновках, які суперечать обставинам справи. Посилається на численне порушення відомчих нормативних актів, регламентуючих порядок проведення освідування на стан сп`яніння, зокрема вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв

транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Вказує, що від проходження огляду на стан сп`яніння, тим більше в медичному закладі не відмовлявся, в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, огляд в закладі охорони здоров`я ніхто не проводив. Про не небажання поліції дійсно проводити медичний огляд свідчить відсутність направлення на проходження медосвідування. При розгляді справи не було перевірено відповідність наявних письмових матеріалів вимогам нормативних актів у галузі медичного освідування та підтвердження стану сп`яніння. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.254, 256 КУпАП, є нечитабельним, дізнатись з нього про його права, дату судового засідання, обставини справи, кваліфікацію події є неможливим. Крім того, вказує, що суд порушив його процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП, розглянув справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи наступає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч.6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поставлено у провину те, що він 21.06.2021 о 00 годині 20 хвилин на 86 км автодороги «Київ Чоп» керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з ротової порожнини, почервонінням обличчя, нестійкою ходою. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечив свою винуватість у вчиненні зазначеного правопорушення і при цьому пояснив, що в той день пив лише безалкогольне пиво, алкоголь не вживає багато років. Вказав, що працівники поліції йому не пропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, а на місці зупинки він відмовився, оскільки вважав що не має для цього підстав. Від допиту свідків в суді апеляційної інстанції відмовився.

З дослідженого під час апеляційного розгляду відеозапису події від 21.06.2021 року вбачається, що на автодорозі «Київ Чоп» зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», та у медичному закладі, на що останній відмовився у присутності свідків (а.6).

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги про те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженим вище відеозаписом, яким достовірно підтверджено факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі охорони здоров`я, не довіряти якому, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, складено протокол про адміністративне правопорушенні з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Тому доводи ОСОБА_1 , що він вживав лише безалкогольне пиво, не спростовують вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення, оскільки протокол щодо нього складений за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції на місці зупинки не проводився, і з цього приводу відсутній акт огляду поліцейського на стан алкогольного сп`яніння, на думку апеляційного суду є безпідставними, адже ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився від такого огляду, тому він і не проводився, а оскільки такий огляд не проводився, то відповідно і акт не складався.

Що стосується тверджень ОСОБА_1 про відсутність направлення на огляд за формою, визначеною Інструкцією № 1452/735, апеляційний суд зазначає, що підставою для складання поліцейським направлення на проведення огляду особи на стан алкогольного чи іншого сп`яніння в закладах охорони здоров`я є попередня згода самого водія на проведення такого огляду, який згідно вимог ч.4 ст.266 КУпАП проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я за обов`язкової участі поліцейського.

Зібраними по даній справі доказами достовірно встановлено, що скаржник на місці його зупинки у присутності двох свідків відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що підтверджується долученим до справи та переглянутим в апеляційному суді відеозаписом, а тому доводи правопорушника з приводу того, що поліцейськими безпідставно не виписано йому направлення на огляд, також є помилковими.

Отже, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №114611 від 21.06.2021 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.3,4), якими підтверджено, що ОСОБА_5 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі; рапортом інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП лейтенанта поліції Михалюк М.Ю. від 21.06.2021 (а.2), згідно якого під час несення служби 21.06.2021року в складі екіпажу 301 зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 під час спілкування з яким виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода), та який в присутності двох свідків від запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Draqer, а також в найближчому медичному закладі охорони здоров`я відмовився; відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського (а.6).

На переконання апеляційного суду, наявні в справі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є належними, допустимими та достовірними, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

При цьому є безпідставними також доводи апелянта про те, що долучений до справи другий примірник протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки є нечитабельним що позбавило його можливості ознайомитися із його змістом, оскільки, як вбачається з самого протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №114611 від 21.06.2021 року щодо ОСОБА_1 , такий протокол, складений уповноваженими особами, містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, підписаний особисто ОСОБА_1 , який ознайомився з його змістом, будь-яких зауважень щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення від ОСОБА_1 не надходило, та в цілому вказані доводи не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення та не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду справи.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що могло бути підставою скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 06 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду С.М. Зав`язун