Справа № 445/706/18
провадження № 3-в/445/3/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2021року суддя Золочівського районного суду Львівської області Пилип`як П.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: розглянувши заяву адвоката Решоти В.В., подану в інтересах ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Золочівського районного суду Львівської області від 30.05.2018,

в с т а н о в и в:

15.01.2021 до канцелярії суду поштою надійшла заява адвоката Решоти В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 . У вказаній заяві захисник просить: поновити строк на подання заяви у зв`язку з виключними обставинами; заяву про перегляд постанови Золочівського районного суду Львівської області від 30.05.2018 у справі №445/706/18 за виключними обставинами задовольнити; скасувати постанову Золочівського районного суду Львівської області від 30.05.2018 у справі №445/706/18; закрити провадження у даній справі за відсутностю події і складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування заяви захисник посилається на те, що підставою для притягнення ОСОБА_1 було порушення ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції». Однак рішенням Конституційного суду України у справі № 1-24/2020 (393/20) від 27 жовтня 2020 року визнано такими, що не відповідають Конституції України, зокрема, положення ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», отже, зважаючи на те, що вказано норма є неконституційною, наявні підстави для перегляду постанови, у зв`язку з виключними обставинами.

В судовому засіданні адвокат Решота В.В. доводи заяви підтримав у повному обсязі, просив про її задоволення.

Вислухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши заяву та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступних висновків.

Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 30.05.2018 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 09.08.2018 відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Золочівського районного суду Львівської області від 30.05.2018 повернуто ОСОБА_1 .

Отже, постанова Золочівського районного суду Львівської області від 30.05.2018, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн. набрала законної сили 10.06.2018.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, а у справах про адміністративні правопорушення -КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно із ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Главою 24-1 цього Кодексу також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом. Проте, у цьому випадку, згідно з положеннями ст. 297-4 КУпАП, заява про перегляд такої постанови подається до Верховного Суду.

Іншого порядку перегляду судових рішень по справах про адміністративне правопорушення (в тому числі за виключними обставинами) чинним законодавством не передбачено. Повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили, у цій категорії справ місцевий загальний суд не наділений.

Статтею 459 КПК України, на яку посилається заявник у своїй заяві, дійсно передбачено перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами або виключними обставинами, але це стосується лише вироків та ухвал, які ухвалені або постановлені у кримінальних провадженнях, а діюча норма КПК України не розповсюджується на судові рішення, ухвалені в порядку КУпАП.

Верховний Суд в ухвалі від 15.10.2019, провадження № 51-4998ска19, зробив висновок, що нормами КУпАП не передбачена ні можливість касаційного оскарження постанови апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення, а ні можливість перегляду такої постанови Верховним Судом за нововиявленими обставинами. Так само нормами КПК не передбачено можливості перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень у справах про адміністративні правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що застосування аналогії права в даному випадку є неприйнятним, оскільки це порушувало б загальні принципи судочинства, зокрема принцип правової визначеності.

Посилання заявника на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Швидка проти України" є недоречним, оскільки ця справа стосувалася порушення права заявниці на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, гарантованого ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення КСУ рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У рішенні КСУ від 27.10.2020 від № 13-р/2020 відсутні положення, які б дозволили зробити висновок про його поширення на правовідносини, які припинилися на момент його ухвалення. Натомість у резолютивній частині цього рішення чітко вказано про те, що положення ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» втрачають чинність з дня ухвалення КСУ цього рішення.

Таким чином, на момент ухвалення рішення КСУ від 27.10.2020 № 13-рп/2020 адміністративно-процесуальні відносини у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП вже припинилися, внаслідок чого дія рішення не може поширюватися на ці правовідносини, так як вони виникли і закінчилися до його ухвалення.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.

Враховуючи викладене, вважаю, що заяву адвоката Решоти В.В. про перегляд за виключними обставинами постанови Золочівського районного суду Львівської області від 30.05.2018 слід повернути заявнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 283, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву адвоката Решоти В.В., подану в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд за виключними обставинами постанови Золочівського районного суду Львівської області від 30.05.2018 повернути заявнику.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя П. В. Пилип`як