Номер провадження 3/521/7534/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Коблової О.Д.,

за участю секретаря Римарчук Я.П.,

представника Одеської митниці ДФС Кептене Д.О.,

представника правопорушника Терзі Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі справу, що надійшла з Одеської митниці Держмитслужби за протоколом складеним відносно громадянина Республіки Молдови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Молдови, місце роботи - Румунія, водій, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 Паспорт НОМЕР_1 від 03.02.2017 виданий MD IS CRIS REGISTRU, про порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов протокол № 0732/50000/20 від 18.07.2020 року про порушення митних правил з відповідними матеріалами, у відношенні громадянина Республіки Молдови ОСОБА_1 , за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши результати проведення додаткової перевірки, суд приходить до висновку, що митним органом не було вчинено достатніх дій для встановлення всіх обставин, визначених постановою суду від 03.06.2021 року.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що18.07.2020 р. о 00 год. 22 хв. в зону митного контролю пункту пропуска «Табаки-Мирне» митного поста «Ізмаїльський» Одеської митниці Держмитслужби прибув вантажний автомобіль «VOLVO» державний номер НОМЕР_2 з напівпричепом «HANGLER» державний номер НОМЕР_3 під керуванням громадянина Молдови ОСОБА_1 , який прямував з Росії (м.Орел) до Румунії з вантажем «Холодильні вітрини» згідно товаросупровідних документів: CMR№1695 від 15.07.2020, інвойс № 29701695 ід 15.07.2020, декларація №UA102220/2020/010805. На підставі оцінки та аналізу ризиків, для проведення поглибленого догляду даного транспортного засобу та особистих речей, водію було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він зазначив особисті речі 6 місць. Після заповнення митної декларації, під час огляду напівпричепу «HANGLER» державний номер НОМЕР_3 серед задекларованого вантажу «Холодильні вітрини» без ознак приховування було виявлено товари народного споживання (одяг, взуття та вентилятори), які належать громадянину Молдови ОСОБА_1 . Виявлені товари народного споживання не були заявлені громадянином Молдови ОСОБА_1 при усному опитуванні, а також не були записані в індивідуальній митній декларації, таким чином переміщувалися ним з порушенням митних правил.

Зазначені дії, на думку митного органу, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України.

На підставі вказаних обставин посадовою особою митниці було складено протокол про порушення митних правил за ознаками ст.472 МК України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 участі не приймав, однак приймав участь його представник, яка заявила клопотання, відповідно до якого просила матеріали справи за протоколом №0732/50000/20 від 18.07.2020 року про порушення митних правил у відношенні громадянина Республіки Молдова ОСОБА_2 за ст. 472 МК України повторно повернути до Одеської митниці Держмитслужби, для проведення додаткової перевірки.

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення зазначеного у протоколі про порушення митних правил, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України, та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товару безпосереднього предмету правопорушення, з конфіскацією цього товару.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що матеріали справи про порушення митних правил підлягають повторному поверненню органу, який її порушив, для проведення додаткової перевірки, виходячи з наступного.

03 червня 2021 року постановою суду було призначено проведення додаткової перевірки, під час якої митному органу необхідно було встановити та надати до суду відомості. Однак, за результатами проведення відповідної перевірки, митним органом не було з`ясовано та надано до суду інформації та відповідних документів у встановленому законом порядку.

Працівниками митниці не було здійснено жодних дій, вказаних у постанові суду від 03.06.2021 року, а лише сказано у супровідному листі щодо повторного направлення справи про ПМП до суду, що з метою не допущення закінчення строку , в межах якого можливо накладення адміністративного стягнення, Одеською митницею прийнято рішення щодо повторного направлення справи до суду.

Слід зазначити, що встановлення інших обставин, визначених постановою суду від 03.06.2021 року, які працівниками митниці не були виконані, мають суттєве значення для розгляду справи по суті, а тому суд повторно направляє матеріали справи для проведення додаткової перевірки.

Відповідно до ст. 487 МК України визначено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити, у тому числі, й питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення (п. 2), а в разі неправильного складання такого протоколу - повернути матеріали адміністративної справи органу, який його склав, для належного (додаткового) оформлення.

Відповідно до виписаних у ст.ст. 488,490,494-495 МК України положень, протокол про порушення митних правил - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою, про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого МК України, і є найважливішим джерелом доказів у справах про порушення митних правил.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказав, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст. 2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи, які фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції, а справи щодо їх застосування в силу суворості таких санкцій за суттю є кримінальними (пункти 82, 83 Рішення у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 8 червня 1976 року, пункт 55 Рішення у справі «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року, пункт 38 Рішення у справі «Менаріні проти Італії» від 27 вересня 2011 року).

З цього слідує, що протокол про порушення митних правил, за вчинення яких митним законом передбачена досить сувора відповідальність, є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, що вимагає від особи, яка складає такий протокол, здійснення максимально можливою мірою дій, спрямованих на забезпечення можливості притягнення особи, яка скоїла правопорушення, до адміністративної відповідальності шляхом зібрання та фіксації доказів відповідно до вимог закону.

Згідно ст. 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів, зокрема, законності та презумпції невинуватості, а також додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб.

Статтею 494 МК України передбачено вимоги щодо складання протоколу про порушення митних правил, згідно якої про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.

З матеріалів справи вбачається, що зазначені вимоги закону при складенні протоколу про порушення митних правил відносно громадянина Молдови ОСОБА_2 у повній мірі дотримані не були.

Так згідно ст. 498 МК України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді у тому числі має право виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача. Посадові особи, які складають протокол, зобов`язані забезпечити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, можливість скористатись правами, що їй гарантовані Законом.

Згідно ч. 1 ст. 503 МК України перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил.

Так, за матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 є громадянином Республіки Молдова та його рідною мовою є молдовська. Він не володіє мовою на якій був складений протокол про порушення митних правил, а також як він пояснив не достатньо володіє і російською мовою переклад якої здійснювався посадовою особою митного органу під час складання протоколу. Сам протокол ПМП не містить відомостей про те, що ОСОБА_2 мав бажання давати пояснення російською мовою. Із змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_2 згідно ст.63 Конституції України відмовився від пояснень, при цьому вказаний текст надрукований у протоколі посадовою особою митного органу.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право кожного обвинуваченого на переклад мовою, якою володіє особа , розглядається як невід`ємна складова права на захист (параграф 3 ст. 6 Конвенції). Так, Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст.6-3, підпункт «е» означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права», (Справа Шабельник проти України).

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

У відповідності до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, у протоколі про порушення митних правил вказано, що в ході проведення митного огляду було виявлено товар, який не було задекларовано у МД та не заявлено у товаросупровідних документах за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про ці товари, в результаті чого декларантом було не вірно заявлено код УКТЗЕД. Однак, митницею не надано даних стосовно того, чи призвело це до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

Крім того, необхідно визначити у встановленому законом порядку та надати до суду точну вартість товарів, які є предметом правопорушення.

Відповідно до ст. 368 МК України, для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Однак, митницею взята вартість товарів, яка визначена у довідці ООО «Єкспоцентр Одесса» і є середньою ринковою вартістю на території України, а тому під час додаткової перевірки необхідно встановити та надати у встановленому законом порядку вартість безпосередніх товарів, які переміщувалися через митний кордон, з урахуванням, зокрема, таких складових як: якість, вид, розмір, витрати на транспортування, конкурентоспроможність, сезонні надбавки, перепродаж між продавцями, сплачених митних платежів, в разі ввезення товарів з інших країн, тощо.

Без зазначення вказаної інформації неможливо встановити чи наявний у діях особи склад адміністративного правопорушення.

В узагальненні судової практики та вивчення правильності застосування МК України, який набрав чинності з 01 червня 2012 року, яка зроблена апеляційним судом м. Києва указано, що підставою для проведення додаткової перевірки може бути недостатність чи відсутність доказів на підтвердження предмета доказування, а також необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил.

Таким чином, митному органу необхідно з`ясувати вказані обставини для всебічного та повного визначення обставин справи на підтвердження вини особи, яка притягується до відповідальності.

Відповідно до вимог статті 527 МК України, по справі про порушення митних правил, в разі неповноти проведеного провадження по справі, яке не може бути усунуте при розгляді справи, або при наявності інших обставин, які перешкоджають розгляду адміністративної справи по суті, суд виносить постанову про проведення додаткової перевірки.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що справа підлягає направленню до Одеської митниці Держмитслужби для проведення додаткової перевірки, оскільки вирішити питання, щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ст. 472 МК України без виконання працівниками митниці вищезазначених вимог на даний час неможливо.

На підставі викладеного та керуючись ст. 527 МК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали адміністративної справи №521/22297/20 порушеної у відношенні громадянина Республіки Молдови ОСОБА_1 за фактом порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України - повернути до Одеської митниці Держмитслужби для проведення додаткової перевірки на протязі одного місяця з дня набрання чинності постанови суду.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Суддя О.Д. Коблова