ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1710/21

Провадження № 3/568/1830/21

28 грудня 2021 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Сільман А.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли від відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України роз`яснені),

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29.10.2021 серії ДПР 18 №439206, 29.10.2021 року о 13 год. 32 хв. по вул.Почаївська в м.Радивилів Рівненської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ - 2108, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей які не реагують на світло, не природна блідість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ДПР України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08.11.2021 серії ДПР 18 №157934 08.11.2021 року о 15 год. 30 хв. по вул.Почаївська в м.Радивилів Рівненської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ - 2108, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей які не реагують на світло, не природна блідість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ДПР України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні, представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності просила провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП. Наголосила на тому, що працівниками поліції порушено процедуру складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена протоколами про адміністративні правопорушення: серії ДПР18 №439206 від 29.10.2021 року, серії ДПР18 №157934 від 08.11.2021; актом огляду на стан сп`яніння від 29.12.21р.; направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; зобов`язанням не керувати транспортними засобами протягом 24 годин, СD-диском з відео.

Згідно довідки Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_1 отримав посвідчення водія № НОМЕР_2 23.09.2020 (а.с.4).

Згідно Направлення на огляд водія транспортного засобу для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.11.21, вбачається, що ОСОБА_1 направлено в заклад охорони здоров`я КЗ "РОЦПЗН", в зв`язку з виявленими ознаками: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тримтиння пальців рук. Від медичного огляду відмовився.

Аналогічного змісту направлення складено до протоколу від 29.10.21 р. № 439206.

Згідно зобов`язання до протоколу, ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом, від підпису відмовився.

З Акта огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 29.12.21 р. вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: неприродна бідність обличчя, виражене тримтиння пальців рук, дуже звужені зіниці, які не реагують на світло.

Із досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що на відео зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі 29.10.21 р. та 08.11.21 р.

Не заперечував факту відмови від проходження огляду у медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного сп`янінняна вимогу поліцейського і в судовому засіданні представник правопорушника.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт скоєння вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими суд не вбачає.

Покликання захисника на те, що при проведенні огляду з метою виявлення стану сп`яніння було порушено процедуру проведення такого огляду, оскільки були відсутні свідки, суд рахує необгрунтованим.

З огляду на норму ч.2 ст.266 КУпАП, яка передбачає огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини» ). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, докази, які долучені працівниками поліції до матеріалів справи є достатньо переконливі, чіткі та узгоджені між собою.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому суд дійшов висновку про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

При притягненні до відповідальності та визначення виду стягнення, відповідно до вимог ст. 33, 34 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан правопорушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно із ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З метою запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що буде достатнім для його виправлення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ч.1 ст.130, ст.ст. 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.О. Сільман