Справа № 756/33/21 суддя в І-й інстанції Курило А.В.
Провадження № 33/824/1376/2021 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 березня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 01 лютого 2021 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 10 грудня 2020 року серії ДПР18 № 01398810 грудня 2020 року о 08-50 годин ОСОБА_1 в м. Києві на вул. Луговій, 12 в порушення п. 2.9 Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом OPEL ASTRA, державний номер НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 01 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Мотивуючи постанову, суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 доведена, його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову через порушення норм процесуального права, допитати в якості свідка лікаря КНП Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» ОСОБА_2 та закрити провадження за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, про те, що його огляд на стан сп`яніння та його медичне обстеження здійснювалися з порушенням чинного законодавства України, адже на місці зупинки перевірку на стан сп`яніння не проводили, свідків не залучали. Лікар-нарколог у висновку не зазначив жодної підозри щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння. З висновку не вбачається виражених ознак сп`яніння, в якій кількості виявлені в організмі канабіноїди. Суд безпідставно відмовив у допиті свідка - лікаря ОСОБА_2 , який проводив огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння. У висновку відсутні діагностичні критерії гострої інтоксикації канабіноїдами та відсутнє визначення кількісного визначення вмісту наркотичного засобу, виду наркотичного засобу при лабораторному дослідженні сечі ОСОБА_1 . Матеріали справи не містять направлення водія транспортного засобу на огляд до закладу охорони здоров`я відповідно до вимог ст. 266 КУпАП для виявлення чи спростування стану сп`яніння. За відсутності відповідного направлення вимога пройти огляд на стан сп`яніння не є законодавчо обґрунтованою. У ОСОБА_1 не було виявлено жодних ознак, за якими спостерігається змінена поведінка або розлади сприйняття, тобто, гострої інтоксикації. Лабораторні дослідженні повинні були встановити кількісне визначення вмісту наркотичного засобу та саме якого наркотичного засобу в сечі ОСОБА_1 . Вичерпний перелік підстав зупинки водія визначений ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Сама зупинка транспортного засобу ОСОБА_1 та наступні дії інспектора поліції не відповідають вимогам зазначеної статті.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 Кірічевська О.І. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 Кірічевської О.І., перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, яким запроваджено інститут кримінальних проступків, згідно якого кримінальним проступком стало у тому числі і керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку з чим Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1, а статтю 130 КУпАП викладено у новій редакції, яка передбачала притягнення до адміністративної відповідальності за ці дії лише судноводіїв. Проте, 17 червня 2020 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-ІХ, який 02 липня 2020 року було підписано Президентом України, а 03 липня 2020 року опубліковано в офіційній парламентській газеті «Голос України». Зазначеним Законом із Закону №2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року було виключено норми щодо криміналізації керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння та скасовано нову редакцію статті 130 КУпАП. Отже, 03 липня 2020 року відновлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та відновлено дію статті 130 КУпАП у редакції, яка була чинною до 01 липня 2020 року.

Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі ж незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався вищезазначених вимог закону та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 10 грудня 2020 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 , у ньому зазначено суть правопорушення, з яким правопорушник погодився та своїх заперечень не висловив. У висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 грудня 2020 року зазначено, що 10 грудня 2020 року о 10 год. 00 хв. проведено огляд ОСОБА_1 та встановлено, що останній перебував у стані наркотичного (канабіноїди) сп`яніння.

Оскаржуючи постанову суду першої інстанції, ОСОБА_1 вказує на ряд порушень, які були допущені патрульною поліцією 10 грудня 2020 року, а саме було порушено процедуру направлення на огляд, саме направлення відсутнє, підстави для зупинки водія були відсутні. На вказані обставини суд увагу не звернув.

Апеляційний суд вважає зазначені доводи апеляційної скарги такими, що не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції з наступних підстав.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок).

Зокрема, пунктом 3 Порядку передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я (далі - МОЗ) і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з пунктом 10 Порядку огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання Міністерством охорони здоров`я України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вказаних нормативних актів свідчить, що у разі виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння співробітниками поліції огляд на місці зупинки транспортного засобу не проводиться, для проведення огляду водій відразу направляється до найближчого закладу охорони здоров`я.

Та обставина, що у матеріалах справи відсутнє направлення, на підставі якого заклад охорони здоров`я проводив огляд ОСОБА_1 , не може свідчити про порушення процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та оформлення його результатів. Закон не вимагає долучення такого направлення до матеріалів справи. Крім того, відсутність у матеріалах справи направлення ОСОБА_1 на огляд не є підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності, оскільки не дивлячись на те, що таке направлення відсутнє, ОСОБА_1 поїхав на огляд до медичного закладу, та за результатами огляду було встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», які, на думку ОСОБА_1 , безпідставно зупинили його автомобіль є непереконливими, оскільки ним не надано жодних доказів про незаконність дій працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу. Водночас, ці обставини не впливають на висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.9 (а) ПДР.

Доводи апеляційної скарги в частині відсутності діагностичних критеріїв гострої інтоксикації канабіноїдами та відсутності визначення кількісного визначення вмісту наркотичного засобу, виду наркотичного засобу при лабораторному дослідженні сечі ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки зазначені обставини не спростовують висновку, що міститься у висновку лікаря-нарколога про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння на момент огляду. Будь-яких інших доводів щодо допущених лікарем порушень, які б могли поставити під сумнів зроблений ним висновок, апеляційна скарга не містить, а, відтак, клопотання про допит лікаря в судовому засіданні є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Враховуючи зазначене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які б мали своїм наслідком скасування постанови, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.

Керуючись ст. 245, п.1 ч.1 ст. 247, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про допит свідка відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 01 лютого 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв