Номер провадження: 33/813/42/21
Головуючий у першій інстанції Осіік Д. В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Судді Цюри Т.В.,

За участю секретаря судового засідання Лопотан В.І.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 01 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 01 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 340 (триста сорок) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір у сумі 420,4 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,у якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 01 грудня 2020 року, скасувати зазначену постанову та провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо неї за ч.2 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначеного на 23.03.2021 року, з`явилися апелянт ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Заслухавши суддю доповідача, пояснення ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, пояснення ОСОБА_2 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі та клопотання про поновлення строку, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Так, статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновляється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, у якому повинні бути викладені обставини, що слугували поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.

З матеріалів справи вбачається, що судовий розгляд у суді першої інстанції 01.12.2020 року відбувся без участі ОСОБА_1 , а відомостей про отримання нею копії оскаржуваної постанови суду, матеріали справи не містять.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 була позбавлена можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції.

Отже, зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані поважними, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Так, у відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Вирішуючи питання про обґрунтованість оскаржуваної постанови в частині наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова прийнята з недотриманням вимог КУпАП, зокрема в зв`язку з неповнотою дослідження обставин справи, доказів та невірною оцінкою цих доказів, з огляду на наступне.

Так, диспозиція ч.2 ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті насильства, в сім`ї, зокрема за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктивна сторона цього правопорушення проявляється в умисному вчиненні будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 082641, 08.10.2020 року приблизно о 18 год. 30 хв. громадянка ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вчинила домашнє насилля відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме висловлювалася у його адресу нецензурною лайкою, провокувала, не пускала за адресою мешкання, прописки, не віддавала особисті речі (а.с.1).

При цьому в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Однак, до протоколу про адміністративне правопорушення додано лише заяву потерпілого ОСОБА_2 до відділку поліції від 08.10.2020 року про вчинення відносно нього з боку його дружини ОСОБА_1 домашнього насильства; пояснення потерпілого ОСОБА_2 від 08.10.2020 року щодо обставин події; пояснення ОСОБА_1 від 08.10.2020 року, пояснення ОСОБА_1 від 08.10.2020 року (а.с. 2-5).

У доводах апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних про повторність вчинення нею аналогічного адміністративного правопорушення, зокрема даних про те, що на неї протягом року було накладено адміністративного стягнення за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, представником ОСОБА_2 Лукинюком В.В. було надано до суду першої інстанції пояснення щодо обставин справи, у яких останній просив залучити до матеріалів справи копії постанов суду (а.с. 17-22, 40, 41), з яких не вбачається, що ОСОБА_1 піддавалася протягом року адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, виходячи зі змісту зазначеного протоколу, вказана подія дійсно мала місце, однак склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за яким згідно протоколу притягується до відповідальності ОСОБА_1 - відсутній, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Підтвердженням наявності складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, може бути лише постанова суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що набрала законної сили, однак матеріали справи такої не містять.

Крім того, у суді апеляційної інстанції, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, ОСОБА_2 01.03.2020 року надав до суду заяву, у якій просив залучити до матеріалів справи у якості доказів щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП упродовж 2020 року - постанову Приморського районного суду м.Одеси від 12.06.2020 року у справі №522/4365/20 та постанову цього ж суду від 24.12.2020 року у справі №522/5156/20.

Разом з тим, як вбачається з копій вищезазначених постанов суду, провадження у праві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП було зарито у зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності, а тому суд позбавлений можливості встановити наявність в діях останнього кваліфікуючої ознаки повторності, та позбавлений можливості перекваліфікації дій особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

З урахуванням встановлених під час судового засідання обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а тому постанова судді районного суду про визнання ОСОБА_1 винною в скоєні адміністративного правопорушення, є необґрунтованою та безпідставною.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 30, 33, 36, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 01 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 01 грудня 2020 року - скасувати.

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду: Т.В. Цюра