Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/131/21
Провадження № 3/499/94/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 березня 2021 року смт. Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І.В., розглянувши матеріали об`єднаної справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушень, передбачених ч.7 ст.121, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 (далі - особа) 13.02.2021 року о 20 годині 30 хв. керував мопедом по вул. Братів Тупчієнкових 13 в смт. Іванівка з явними ознака алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя та нерозбірлива мова. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та продуття алкотестеру «Драгер» на місці зупинки відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 22.02.2021 року о 11 год. 00 хв. по вул. Центральній 108 в смт. Іванівка Одеської області керував мопедом, який не зареєстровано в уповноваженому органі МВС протягом 10 діб з моменту його придбання, чим порушив вимоги п.30.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.7 ст.121 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП визнав в повному обсязі, вказав, що дійсно 13.02.2021 року він керував мопедом та був зупинений працівниками поліції та відмовився в присутності двох свідків пройти медичний огляд на стан сп`яніння та продути алкотестер на місці зупинки. Також пояснив, що дійсно керував незареєстрованим транспортним засобом, а саме мопедом, оскільки взяв даний мопед у друга для користування, однак не знав, що він не зареєстрований. Підтвердив той факт, що дійсно 22.02.2021 року керував вказаним незареєстрованим мопедом.

Дослідивши матеріали справи, суддею було встановлене наступне.

Статтею 1 КУпАП визначені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, в тому числі це є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності та запобігання правопорушенням.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За відмову від проходження медичного огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, вина ОСОБА_1 , окрім власного визнання вини, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наданими органами поліції доказами в сукупності, що знаходяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №074169 від 13.02.2021 року, яким підтверджується факт вчинення правопорушення, його обставини, зазначено вимоги закону, що порушила особа та наявний підпис особи та пояснення ОСОБА_1 , який вказав, що випив пива та їхав додому на мопеді;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили обставини вказані в протоколі;

- направленням на проходження медичного огляду на стан сп`яніння;

- клопотанням власника мопеду, який взяв його на відповідальне зберігання.

Підстав не приймати до уваги даних письмових доказів у суду не має, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами, які є у справі та показами особи.

Оцінивши наведені докази, суд вважає вину ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні повністю доведеною, в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він порушив вимоги п.2.5 ПДР, а саме відмовився на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Що стосується вчинення правопорушення ОСОБА_1 яке передбачене ч.7 ст.121 КУпАП, то суд приходить до висновку, що в діях особи наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.121 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 керував незареєстрованим транспортним засобом, що також підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №074170 від 22.02.2021 року, поясненнями ОСОБА_1 , копією постанови про притягнення ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП та його особистими поясненнями.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Зі змісту абзацу 3 пункту 28 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Отже, суд позбавлений можливості накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки відповідно до довідки згідно інформаційного порталу Національної поліції, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП вбачається, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.7 ст.121, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 454,00 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Строк пред`явлення до виконання постанови - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:І. В. Погорєлов