Номер провадження: 33/813/365/21
Номер справи місцевого суду: 946/113/21
Головуючий у першій інстанції Бурнусус О.О.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Пойзнер В.Є., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні його апеляційну скаргу на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 січня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який тимчасово не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік. Стягнутий судовий збір в сумі 454 грн.

Обставини справи та вимоги апеляційної скарги

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції встановлено, що 08 січня 2021 року о 19 годині 40 хвилин в Одеській області, Ізмаїлському районі, смт.Суворове, по вул.Пушкіна, 67, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21099 державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Drager» в присутності двох свідків. Результат огляду виявився позитивним та склав 0,22 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначив, що він не був присутнім під час розгляду його справи, оскільки перебував на самоізоляції, у зв`язку з підозрою на хворобу COVID, та отримав копію оскарженої постанови лише 01 лютого 2020 року, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права.

Щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи ОСОБА_1 зазначив, що він визнаний винуватим за вчинення адміністративного правопорушення, яке сталося 08 січня 2021 року о 19 годині 40 хвилин, однак протокол про адміністративне правопорушення був складений 09 січня 2021 року о 09 годині 25 хвилин, огляд на стан сп`яніння згідно результату алкотестера проводився о 09 годині 22 хвилини. Проте судом не були допитані свідки, які надавали пояснення, для підтвердження часу вчинення адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 зазначив, що в порушення вимог інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів справи про адміністративне правопорушення його огляд на стан сп`яніння не відбувся на місці зупинки транспортного засобу, тому що такої зупинки взагалі не було. Вранці 09 січня 2021 року до місця його проживання приїхали поліцейські, запропонували йому проїхати до будинку сільської громади, де змусили пройти огляд на стан сп`яніння. Пояснення ОСОБА_1 писав також під тиском працівників поліції, оскільки вину у вчинені адміністративного правопорушення він не визнавав.

ОСОБА_1 стверджував, що показники алкотестеру «Drager» 0,22 ‰ не є показником для притягнення особи за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що в матеріалах справи наявний витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні за ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з чим проведення огляду на стан сп`яніння є обов`язковим у закладі охорони здоров`я, проте працівники поліції не пропонували йому пройти такий огляд.

Не був досліджений судом доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис, що вказує на неповноту досліджених судом доказів.

Крім того, ОСОБА_1 вважав, що суд, розглянувши справу без його участі, порушив його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Заслухавши суддю-доповідача, особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З матеріалів справи убачається, що при її розгляді суд першої інстанції, дотримався вимог статей 245, 252 КУпАП, повно та об`єктивно розглянув справу і прийняв обґрунтоване рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що дійсно у вечір розглядаємих подій він керував транспортним засобом у стані сильного алкогольного сп`яніння та здійснив наїзд на велосипедиста, після чого злякавшись залишив місце пригоди. На теперішній час він допомагає потерпілому, оплачує його лікування. Крім того зазначив, що керування транспортним засобом є єдиним джерелом його доходу, оскільки він працює водієм.

На теперішній час ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Разом з тим предметом апеляційного розгляду по даній справі є наявність, або відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З метою забезпечення виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачених положеннями ст.245 КУпАП, в частині повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи, а також з метою перевірки доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційним судом були повторно досліджені докази, які містяться в матеріалах справи.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №441808, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху України, а саме тими обставинами, що останній 08 січня 2021 року о 19 годині 40 хвилин в Одеській області, Ізмаїлському районі, смт.Суворове, по вул.Пушкіна, 67, керував автомобілем ВАЗ 21099 державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосування приладу «Drager» в присутності двох свідків. Результат огляду виявився позитивним та склав 0,22 ‰ (а.с.1).

Зазначений протокол був власноруч підписаний ОСОБА_1 . При цьому в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив про те, що керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, скоїв випадковий наїзд, налякався та залишив місце пригоди.

Таким чином фактично ОСОБА_1 погодився з тим, що він вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП при обставинах, викладених у протоколі.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 не навів обґрунтованих доводів про те, що співробітниками поліції були порушені норми закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення в тому числі і положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за №1395.

Стосовно доводів ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений лише на наступний день після вчинення правопорушення, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_1 мало місце 08 січня 2021 року о 19 годині 40 хвилин. Протокол про адміністративне правопорушення був складений 09 січня 2021 року о 09 годині 25 хвилин, після того, як була встановлена особа, причетна до вчинення правопорушення, а отже поліцейськими були дотримані строки складання протоколу, встановленні ч.2 ст.254 КУпАП

За таких обставин апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №441808 відносно ОСОБА_2 повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.

Крім того винуватість ОСОБА_1 підтверджується актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 складав 0,22 ‰ (а.с.4).

Зазначений акт був підписаний водієм ОСОБА_1 без будь-яких зауважень або заперечень. При цьому останній зазначив, що погоджується з результатом огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до роздруківки алкотестеру «Drager» доданої до протоколу про адміністративне правопорушення огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager» Alcotest 6810», результат якого виявився позитивним та склав 0,22 ‰ (а.с.3).

Крім того, факт перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які показали, що в їх присутності громадянин ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом ВАЗ 21099 державний номер НОМЕР_1 , пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого виявився позитивним та склав 0,22 ‰.

Апеляційний суд не вбачає підстав для визнання показань вказаних свідків неналежними доказами. При цьому ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду справи не заявляв клопотання про допит вказаних свідків в судовому засіданні апеляційного суду, а тому, зважаючи на один з основоположних принципів судочинства - диспозитивність, у суду відсутні підстави для виклику вказаних свідків за власною ініціативою.

Крім того, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не був належним чином сповіщений про дату, час та місце розгляду його справи.

В графі протоколу «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» міститься особистий підпис ОСОБА_1 , а отже він був достеменно обізнаний про те, що розгляд його справи мав відбутись в приміщенні Ізмаїльського міського суду Одеської області о 10 годині 20 січня 2021 року.

Разом з тим ОСОБА_1 не з`явившись в судове засідання суду першої інстанції без поважних причин, свідомо позбавив себе можливості реалізувати свої процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП та надати пояснення щодо фактичних обставин справи.

При цьому доводи ОСОБА_1 про те, що в той день перебував на самоізоляції, у зв`язку з підозрою на хворобу COVID апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки вони не підтвердженні жодними належними та допустимими доказами.

Апеляційний суд визнає докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 08 січня 2021 року та інкримінуються ОСОБА_1 , а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно до п.1) ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О.Толкаченко