Справа № 445/203/21
провадження № 3/445/124/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2021року суддя Золочівського районного суду Львівської області Пилип`як П.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Золочівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого водієм ТзОВ «ЗолочівАвтотранс»,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , водій т/з марки І-VAN, д.н.з. НОМЕР_1 , 02.02.2021 близько 13:45 год. по вул. Січ. Стрільців у м. Золочеві, здійснюючи пасажирські перевезення за маршрутом Золочів - Тернопіль, перевозив на трьох чоловік більше ніж передбачено технічними характеристиками транспортного засобу, чим порушив вимоги п.п.10 п.2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав. Пояснив, що перевозив двох пасажирів не забезпечених місцями для сидіння. Це були діти шкільного віку, яких він підібрав на зупинці біля школи, які їхали у село Підгороднє. Просив суд не накладати на нього адміністративне стягнення.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суддя виходить з наступного.

Так, ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Так, відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ст. 44-3КУпАП.

За приписами п.п. 10 п. 2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях порушника наявні ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 352220 від 02.02.2021, іншими матеріалами справи, а також не спростовано самим правопорушником .

Згідно вимог ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

В силу положень ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, яких при розгляді справи не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення є щире розкаяння винного. Обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення не встановлено.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Вирішуючи питання про вид стягнення, необхідно зазначити, що відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Оскільки вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення не спричинило жодних негативних наслідків, суд приходить до висновку, що наведені обставини істотно знижують суспільну шкідливість вчиненого ним правопорушення і дають достатні підстави для звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, яке, на думку суду, буде достатнім для досягнення визначеної ст. 22 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Згідно вимог ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 44-3, 245, 276, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, обмежившись усним зауваженням на підставі статті 22 КУпАП, а провадження у справі, - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду, через Золочівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя П. В. Пилип`як