справа № 631/179/21
провадження № 3/631/96/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Трояновської Т. М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Пологи Запорізької області, громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , працюючої продавцем консультантом у магазині «АТБ Маркет» місто Високий, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області від Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області для розгляду по суті надійшов адміністративний матеріал, складений відносно ОСОБА_1 .

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 159823 від 09 лютого 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 не займається вихованням свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який систематично не відвідує навчальний заклад.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнала повністю та пояснила, що її син не відвідує іноді навчальний заклад, зобов`язалась більш відповідальніше відноситись до виховання сина.

Суддя, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку.

Положеннями частини 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні. одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 не в достатній мірі займається вихованням свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який систематично не відвідує навчальний заклад без поважних причин.

Окрім визнання своєї провини, вина правопорушника підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №159823, складеного 09 лютого 2021 року інспектором сектору ювенальної превенції Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції Федоренко А. В., який особисто підписаний ОСОБА_1 та зі змістом якого остання згодна (а. с. 2), письмовими пояснення ОСОБА_1 від 09 лютого 2021 року, яка пояснила, що її син не відвідує з вересня 2020 року Державний навчальний заклад «Регіональний механіко-технологічний центр професійної освіти Харківської області», у зв`язку із відсутністю бажання вчитися, на її бесіди не реагує (а. с. 3); письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 09 лютого 2021 року, який був опитаний у присутності матері ОСОБА_1 та пояснив, що він не бажає навчатися в навчальному закладі, бо йому там не цікаво (а. с. 4); характеристикою учня групи №19 Р Державного навчального закладу «Регіональний механіко-технологічний центр професійної освіти Харківської області» ОСОБА_2 , який характеризується як не досить старанний учень, але хлопець з повагою ставиться до старших, підтримує доброзичливі стосунки з однолітками, постійно дотримується морально-етичних норм, дисциплінований, доброзичливий, завдання майстра виконує вчасно і сумлінно. (а. с. 5, 9): копією акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 08 лютого 2021 року, з якого вбачається, що стосунки у сім`ї довірливі. З ОСОБА_2 та його матір`ю ОСОБА_1 було проведено бесіду (а. с. 6); довідкою № 463 від 04 лютого 2021 року, виданою за підписами директора та секретаря Державного навчального закладу «Регіональний механіко-технологічний центр професійної освіти Харківської області», з якої вбачається, що ОСОБА_2 , 2003 року народження, з 01 вересня 2019 року навчається на ІІ курсі в Державному навчальному закладі «Регіональний механіко-технологічний центр професійної освіти Харківської області» (а. с. 7): витягом з журналу відвідування занять учня групи №19 Р Державного навчального закладу «Регіональний механіко-технологічний центр професійної освіти Харківської області» ОСОБА_2 з якого вбачається, що з 25 січня 2021 року по 04 лютого 2021 року включно учень заняття не відвідував (а. с. 8).

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення доведена повністю і її дії правильно кваліфіковані за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Обираючи вид адміністративного стягнення правопорушникові, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до частини 2 статті 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

В якості обставин, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, суддя вбачає визнання ОСОБА_1 своєї вини та щире розкаяння, а також те, що остання вперше притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того згідно наданої характеристики на учня групи №19 Р Державного навчального закладу «Регіональний механіко-технологічний центр професійної освіти Харківської області» ОСОБА_2 , вбачається, що останній характеризується як не досить старанний учень, але хлопець з повагою ставиться до старших, підтримує доброзичливі стосунки з однолітками, постійно дотримується морально-етичних норм, дисциплінований, доброзичливий, не байдужий до справ навчальної групи, на уроках дисципліну не порушує, а отже не можливо констатувати, що його матір зовсім не займається вихованням дитини.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення суддею не вбачається.

Таким чином, вирішуючи питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя враховує відомості про особу правопорушника, які містяться у матеріалах справи, відношення до скоєного та те, що остання має на утриманні ще малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , й не мала наміру уникнути адміністративної відповідальності.

Зазначені обставини, на думку судді, суттєво знижують суспільну шкоду вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки, а також цим правопорушенням не було завдано збитків державним чи суспільним інтересам, у зв`язку з чим його можливе визнати малозначним.

Відповідно до статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності.

Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає доцільним застосувати до ОСОБА_1 положення статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звільнивши її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення й можливістю обмежитися усним зауваженням.

Імперативними приписами частини 2 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що при оголошені усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

З огляду на невинесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 24 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підстави для стягнення з ОСОБА_1 , судового збору відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статями 7, 9, 22, 34, 40-1, частиною 1 статті 184, статтями 245, 256, частиною 2 статті 268, статтями 277, 279, 280, 283 285, частиною 2 статті 287 та статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та до Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області для відома.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький суд Харківської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Т. М. Трояновська