Дата документу 15.09.2021
Справа № 334/4833/21
Провадження № 3/334/1959/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

02.07.2021, о 22.00 годині, ОСОБА_1 , знаходячись за адресою свого проживання по АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру у відношенні своєї матері ОСОБА_2 , а саме: висловлювався грубою нецензурною лайкою, ображав, погрожував фізичною розправою, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав в інкримінованому йому правопорушенні визнав.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення також підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 02.07.2021 серії ВАБ №588510, у якому зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.07.2021;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 02.07.2021;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 02.07.2021;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №185737 від 02.07.2021;

- постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2021 у справі про адміністративне правопорушення № 334/900/21.

Частина 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення повторно протягом року домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України від 07.12.2017 № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Суд встановив, що своїми діями ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив домашнє насильство (діяння психологічного насильства щодо своєї матері), за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 притягавсядо адміністративної відповідальності, не працює, вину визнав. Обставини, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, не встановлені.

Враховуючи вказане та характер вчиненого правопорушення, вважаю за можливе застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 23, 33, 34, 173-2, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сум 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: