18.03.2021 Справа № 696/173/21
№ 3/696/117/21
ПОСТАНОВА

іменем України

18 березня 2021 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Білопольської Н.А.,

при секретарі Галіневській Р.О.,

за участю прокурора Іщенко Т.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 , працюючої спеціалістом ІІ категорії відділу земельних відносин та житлово-комунального господарства Михайлівської ОТГ, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

встановив:

26 лютого 2021 року з Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України до Кам`янського районного суду Черкаської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення № 77/2021 від 23 лютого 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 , будучи спеціалістом-землевпорядником у Лубенській сільській раді Кам`янського району Черкаської області, відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону) є суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону, несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік (щорічна декларація), оскільки граничний термін подачі був до 31 травня 2020 року, а декларація фактично подана 01 липня 2020 року, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 45 Закону, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визнала. Суду пояснила, що дійсно вона у вказані строки, всупереч зазначених вимог Закону, своєчасно не подала декларацію, у зв`язку із необізнаністю щодо роботи з системою електронного декларування та відсутністю технічної можливості подати декларацію. В своїх діях не мала злого умислу та не мала наміру порушувати законодавство, а тому заявила клопотання про закриття адміністративного провадження у зв`язку із малозначністю на підставі ст. 22 КУпАП.

Прокурор обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримала, зазначила про наявність у діях ОСОБА_1 ознак діяння, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Пунктом 9 ст. 1 Закону передбачено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що відповідно до наказу № 22 від 31 березня 2003 року «Про переведення ОСОБА_1 в розпорядження Лубенської сільської ради» ОСОБА_1 була переведена в розпорядження Лубенської сільської ради, де працювала спеціалістом-землевпорядником. Згідно з розпорядженням Михайлівської сільської ради № 12/02-06 від 05 січня 2021 року ОСОБА_1 призначено, в порядку переведення, на посаду спеціаліста ІІ категорії відділу земельних відносин та житлово-комунального господарства виконавчого комітету Михайлівської сільської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ ХІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» доповнено пунктом 21, та встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до ст. 45 Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Відповідно до вимог ст. 47 Закону, подані декларації включаються до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що формується та ведеться Національним агентством.

Національне агентство забезпечує відкритий цілодобовий доступ до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається з даних з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала декларацію за 2019 рік 01 липня 2020 року, о 15 год. 09 хв.

Управлінням стратегічних розслідувань в Черкаській області проведено перевірку даних щодо фактів порушення вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами декларування, а саме 23 лютого 2021 року, відтак, саме вказана дата є датою виявлення вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, не подала вчасно декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, як це передбачено ст. 45 Закону.

За таких обставин суд вбачає в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, при цьому поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації у порушниці відсутні.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, стверджується, у відповідності до вимог, передбачених ст. 251 КУпАП, належними та допустимими у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, витягом з Державного реєстру декларацій та іншими матеріалами справи.

Суд вважає, що у даному випадку є неможливим задоволення клопотання ОСОБА_1 щодо застосування ст. 22 КУпАП, оскільки правопорушення, пов`язані з корупцією, не можуть вважатися малозначними, для їх кваліфікації наявність наслідків чи ознак суспільної небезпечності не є необхідними, виходячи з вимог правової кваліфікації.

Вчинення такого діяння порушує встановлені антикорупційним законодавством вимоги, посягає на встановлений порядок діяльності органів влади та місцевого самоврядування, а також порядок реалізації особами таких органів наданої їм влади та посадових повноважень, дискредитує органи влади та місцевого самоврядування.

Звільнення від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, не відповідає загальним засадам запобігання та протидії корупції в державі, адже одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданнями цього кодексу є, в тому числі, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі точного і неухильного додержання законів України.

За змістом ст. 23 КУпАП метою застосування адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Аналіз указаних правових норм, у поєднанні із характером вчиненого правопорушення, дає підстави стверджувати про неможливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності із зазначених вище підстав, оскільки таке звільнення не буде сприяти виконанню завдань КУпАП, а накладення на ОСОБА_1 стягнення є необхідним для досягнення його мети у виді запобігання вчиненню нових правопорушень як самою правопорушницею, так і іншими особами.

Отже, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, яка свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала, приймаючи до уваги ступінь її вини, майновий стан, щире розкаяння як обставину, що пом`якшує відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 33-35, 40-1, 283-285 КУпАП, на підставі ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ст.ст. 3, 45 Закону України «Про запобігання корупції», суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за малозначністю адміністративного правопорушення - відмовити.

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачено не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Кам`янський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.А. Білопольська