Справа № 467/780/21
Провадження № 3/467/277/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Кологривої Т.М.

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.

прокурора Мокряка І.М.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Арбузинка Миколаївської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , пенсіонерки,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Южноукраїнської міської ради № 1869 від 30.04.2020 року «Про затвердження списку присяжних Южноукраїнського міського суду Миколаївської області» відповідно до подання територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, беручи до уваги надання особами згоди бути присяжними, враховуючи висновки та рекомендації постійної комісії міської ради з питань прав людини, законності, гласності, антикорупційної політики, місцевого самоврядування, депутатської діяльності та етики, ОСОБА_1 призначено присяжною Южноукраїнського міського суду Миколаївської області.

Згідно із розпорядженням Южноукраїнської міської ради № 12 від 03.06.2021 року «Про увільнення ОСОБА_1 від виконання обов`язків присяжного Южноукраїнського міського суду» з 03.06.2021 року ОСОБА_1 увільнено від виконання обов`язків присяжного Южноукраїнського міського суду у зв`язку із досягненням шістдесятип`ятирічного віку.

Відповідно до відповіді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області за вих. № 01-17/85/2021 від 15.06.2021 року встановлено, що 23.07.2020 року присяжна ОСОБА_1 приймала участь у судовому засіданні.

У відповідності до абз. 14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.п. «ґ» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є: судді, судді Конституційного Суду України, Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої ради правосуддя, посадові особи секретаріату Вищої ради правосуддя, Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, посадові особи секретаріату цієї Комісії, посадові особи Державної судової адміністрації України, присяжні (під час виконання ними обов`язків у суді).

Таким чином, згідно п.п. «ґ» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» на ОСОБА_1 поширюються дія цього Закону як на присяжного Южноукраїнського міського суду Миколаївської області.

Згідно ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: «Щорічна» за 2020 рік до 01.04.2021 року.

Проте ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, а саме: 05 квітня 2021 року, чим порушила вимоги фінансового контролю, що відноситься до адміністративного порушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що вона протягом останніх чотирьох років була присяжною Южноукраїнського міського суду Миколаївської області та завжди вчасно подавала декларації. У березні 2021 року вона віддала свій комп`ютер до ремонту, тому 25 березня 2021 року попрохала свого знайомого ОСОБА_2 за допомогою його комп`ютера подати декларацію. 25 березня 2021 року ОСОБА_2 допоміг їй подати декларацію та роздрукував її зміст. Того ж дня вночі вона поїхала до сина в м.Київ, будучи впевненою в тому, що вона відправила декларацію до Реєстру декларацій. Однак 02 квітня 2021 року їй зателефонувала заст. керівника апарату Южноукраїнського міського суду ОСОБА_3 та повідомила про відсутність її декларації в Реєстрі декларацій. Тоді вона зателефонувала ОСОБА_2 і розповіла про те, що сталося. Останній відповів, що буде на роботі в понеділок. Підлегла ОСОБА_2 05 квітня 2021 року у комп`ютері ОСОБА_2 перезавантажила декларацію і тоді вже вона була опублікована в Реєстрі декларацій. 18 червня 2021 року вона повторно подала декларацію після того як отримала як присяжна оплату за участь у судових засіданнях.

Прокурор зазначив, що провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України доведена, прохав суд застосувати до відношенню до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Оглядом публічної сторінки Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_1 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, за 2020 рік подала 05.04.2021 року.

25.03.2020 року ОСОБА_1 отримала електронний цифровий підпис та 25.03.21 року через Акредитований центр сертифікації ключів АТ КБ «Приватбанк», строк дії яких до 25.03.2021 року та 25.03.2022 року, що підтверджується витягом.

ОСОБА_1 попереджувалася щодо своєчасного подання декларації типу «щорічна» за 2020 рік відповідно до листа Южноукраїнського міського суду за вих. № 01-18/5/2021 від 20.01.2021 року, що надіслано рекомендованим повідомленням та отримано нею 25.01.2021 року.

Згідно послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 ) у період з 01.01.2021 року по 05.04.2021 року, а саме: розпочала роботу на вказаному сайті НАЗК 05.04.2021 року о 8 годині 30 хвилин та заповняла розділи, о 10 годині 55 хвилин успішно подала декларацію типу щорічної за 2020 рік. До цього часу ОСОБА_1 до реєстру не заходила (а.с. 20-24).

Відповідно до абз.9 підп.1 п.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2017 року № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі право порушення, пов`язані з корупцією» під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

Твердження ОСОБА_1 про те, що 25 березня 2021 року вона намагалася подати декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування спростовується вказаною вище послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування». Документи, які надала суду ОСОБА_1 в судовому засіданні відомості про доходи за 2020 рік від 03 березня 2021 року, податкова декларація про майновий стан і доходи, подана до ГУ ДПС у Миколаївської області 25 березня 2021 року, та її пояснення, надані в судовому засіданні, не свідчать про поважність причин несвоєчасного подання декларації.

Крім цього, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з офіційного сайту НАЗК України ОСОБА_1 раніше подавала електронні декларації типу «Щорічна» 26.03.2018 року і 29.03.2019 року, тобто, остання достовірно знала про вимоги фінансового контролю відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

За змістом ст.1 Закону корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що суб`єктивна сторона корупційного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Частина 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за порушення вимог фінансового контролю, що виразилося в несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

На підставі викладеного, суд вважає повністю доведеною провину ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що підтверджується протоколом № 401 від 22 липня 2021 року, матеріалами справи рапортами працівників поліції, інформацією з сайту подачі декларацій.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею ст. 22 КУпАП визначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При вирішенні питання про застосування положень ст. 22 КУпАП, судом враховуються узагальнення практики Судової палати в кримінальних справах Верховного Суду України та узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено, проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що ОСОБА_1 не мала наміру уникнути фінансового моніторингу доходів, оскільки декларація за 2020 рік нею була подана на п`ятий день після закінчення строку на її подання, визначеного законом, за відсутності обставин, які б обтяжували її відповідальність, з урахуванням звільнення її з займаної посади, що суттєво знижує суспільну шкоду вчиненого правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки, а також те, що цим правопорушенням не було завдано збитків державним чи суспільним інтересам, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП, звільнивши її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежитись усним зауваженням, що є достатнім та адекватним скоєному засобом впливу, дозволяє досягти виховних та превентивних мір на майбутнє, одночасно забезпечуючи невідворотність реагування за кожне правопорушення, в тому числі за малозначне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи застосування судом положень ст. 22 КУпАП та звільнення особи від адміністративної відповідальності, судовий збір в порядку ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 на підставі ст.22 КпАП України від адміністративної відповідальності за скоєння нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 176-2 КпАП України за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Т.М.Кологрива